270 PAUL WINGE. M.-N. Kl. 



salæret i et saadant tilfælde skal ansættes af departementet. — Som det 

 formentlig vil fremgaa af det ovenfor udviklede, har »det offentlige« aldrig 

 været i lovlig besiddelse af nogen saadan ret. 



Vi mener, at det er et af straffeproceslovens grundprin- 

 cipper, at al judiciel observation under en straffesag skal 

 foretages af op nævnte sagk3'ndige. 



Det sidste led i strprl. § 210, der angaar kjæremaalet, er optaget efter 

 den tyske strafteproceslovs § 81. Som det vil fremgaa af ovenstaaende, 

 er dette led den eneste af paragrafens bestemmelser, som vakte nogen 

 betænkelighed under lovens behandling i komitéen, Storting og Regjering, 

 og derfor ogsaa den eneste, for hvilken der foreligger motiver; men ikke 

 destomindre har der været reist tvil ogsaa om denne bestemmelses rette 

 forstaaelse og rækkevidde. 



Efter lovstedets ordlyd er det saaledes uklart, om kjæremaal blot kan 

 anvendes mod rettens beslutning om at indlægge sigtede eller tillige mod 

 en negtelse af at træffe en saadan beslutning; og det er neppe heller 

 klart, om bestemmelsen alene angaar sigtedes eget kjæremaal, eller om den 

 ogsaa kan bringes i anvendelse af den anden part. 



Rigsadvokaten udtaler i skrivelse af 19de April 1894, ^^ kjæremaal er 

 anvendeligt baade overfor en retsbeslutning gaaende ud paa, at indlæggelse 

 ikke skal finde sted, som paa en i medhold af strprl. § 210 fattet beslut- 

 ning af modsat indhold^; og Salomonsen anfører herom: »Kjæremaal kan 

 anvendes ogsaa mot en beslutning, som negter- indlæggelse. Det eneste 

 særegne ved bestemmelsen i 2det led er, at kjæremaalet i det herom- 

 handlede tilfælde, naar det anmeldes inden 3 dage, har opsættende virk- 

 ning. Forøvrig er kjæremaalsfristen her ganske den samme som ellers, 

 nemlig 14 dage.« 



Getz og Hagerup anfører: 



»Her er vistnok alene tænkt paa Sigtedes eget Kjæremaal«'^, medens 

 Salomonsen efter det anførte formentlig mener, at begge parter har ad- 

 gang til at erklære kjæremaal. Getz og Hagerup anser det som selv- 

 følgeligt, at kjæremaal ikke kan hindre, at sigtede i henhold til sindssyge- 

 loven indlægges i sindssygeasyl ^, medens vi mener, at det modsatte er 

 selvfølgeligt. 



1 Skrivelsen er optagen i Kjerschows ovencit. udgave, s. 297. 

 - Udhævet af Salomonsen. 

 3 Ovencit. s. 123. 



