274 



PAUL WINGE. M.-N. Kl. 



cipielle indvendinger, ikke mindst fra et pønitentiært standpunkt^; og fra 

 psykiatrisk hold maa det ansees som særdeles ønskeligt at faa den ind- 

 skrænket til det mindst mulige. 



Forarbeiderne til strprl. § 210 indeholder intet angaaende spørgs- 

 maalet om, hvorvidt og i hvilken udstrækning loven har villet aabne 

 adgang til judiciel observation i privat straffesag eller til under en saadan 

 at indlægge sagsøgte til observation i asyl. 



Praxis giver heller ingen veiledning, idet judiciel observation, saavidt 

 vides, ikke hos os har fundet sted under en privat straffesag. 



Theoretisk har spørgsmaalet heller ikke været behandlet i vor litteratur. 



Der kan dog neppe herske juridisk tvil om, at vor straflfeproceslov 

 aabner adgang til at foretage judiciel observation under en privat straffesag 

 og til i saa tilfælde at anvende strprl. § 210. Saavel § 423 som lovstedets 

 aabenbare motiv maa ansees som afgjørende i saa henseende. Vor strafte- 

 proceslov indtager saaledes i den heromhandlede henseende et standpunkt, 

 der er forskjelligt fra den tvskes, som ialtfald efter den antagne fortolkning 

 ikke tillader anvendelse af § 81^. 



Naar man vil opretholde den subsidiære paataleret for fornærmede i 

 væsentlig samme udstrækning som skeet i vor gjældende lov, kan man 

 ikke spærre adgangen til psykiatrisk observation i private straffesager, og 

 da kan man heller ikke undvære § 210. 



Sagen er nemlig den, at straffedomstolen, før den afsiger sin dom, 

 maa have tilregnelighedsspørgsmaalet undersøgt og afgjort i alle tilfælde, 

 hvor der med tilstrækkelig føie kan reises tvil, et krav. som naturligvis 

 gjør sig desto stærkere gjældende, jo vigtigere sagen er; og hos os kan, 

 som bemærket, private straffesager angaa de største forbrydelser. 



Naar vi skal klargjøre os grundene til, at man fra psykiatrisk hold 

 maa ønske den private straffesags felt indskrænket inden saa snævre græn- 

 ser som muligt, maa vi holde os følgende for øie: 



Ps3'kiaterne kjender, som gjentagende fremhævet, blot to indikationer 

 for observation, nemlig for det første hensynet til observandens eget vel, 

 og for det andet fordringen paa den offentlige ordens og sikkerheds op- 

 retholdelse. Under det første hensyn indgaar ogsaa kravet paa beskyttelse 



' Se Segelke Thrap : „Nogen bemærkninger om den saakaldte privat-publike paatale 



af lovovertrædelser" i Nordisk Tidsskrift for Strafteret, 1913, s. 292. 

 '^ Se HCi'.NLK ovencit. s. 280. 



