1915- ^'-^- OM DEN JUDICIELLE OBSERVATION. 285 



missions kontrol og kritik virkede vel ogsaa stimulerende baade paa inter- 

 essen og ansvarsfølelsen. 



Selvfølgelig var fremskridtet størst inden første gruppes fagkreds, 

 eftersom de primære sagkyndiges fordannelse paa deres omraade var saa 

 meget bedre end paa den anden gruppes, og jo bedre fordannelsen er, 

 desto bedre bliver ogsaa det faglige arbeide, og desto mere virksom og 

 effektiv ogsaa den sekundære sagkyndigheds kontrol. 



Men ogsaa den psykiatriske sagkyndighed gjorde fremskridt Særlig 

 for denne gruppe viste kompetencebegrænsningen sig heldbringende. I 

 flere byer fik vi efterhaanden, ogsaa udenfor asyllægemes kreds, speci- 

 alister i psykiatri*, og den retsmedicinske kommissions aarsberetning vir- 

 kede vel som en slags lærebog. Det vaagnende videnskabelige liv paa 

 psykiatriens omraade havde sehi'ølgelig ogsaa i den heromhandlede hen- 

 seende sin betjdenhed. 



Den retsmedicinske kommissions retspsykiatriske virksomhed havde for- 

 øvrigt sin største bet\-denhed gjennem dens ret og pligt dl at angribe en 

 judiciel obser\ations resultat. Ved denne ret kan den omstjTte en positiv 

 besvarelse af sindssygespørgsmaalet, naar den ikke finder den begrundet, 

 og den kan foranledige ny obser\ ation i alle tilfælde, hvor den oprindelige 

 primære sagkyndiges arbeide findes utilfredsstillende, eller hvor sagens art 

 gjør særlig forsigtighed paakrævet. Den fomjede observation bliver da 

 udført af kommissionens medlemmer eller af andre fagmænd, og strprl. 

 § 210 kommer naturligvis i de fleste af disse tilfælde til anvendelse. I denne 

 henseende havde psykiaterne endog en værdifidd fordel fremfor den patholo- 

 giske anatom, idet deres undersøgelsesobjekt næsten altid var bevaret tor 

 fornyet undersøgelse, hvilket desværre temmelig hj-ppig ikke var tilfælde 

 med hans. 



Forsaavidt det kan tillades et medlem af kommissionen at udtale en 

 dom om dens virksomhed, vil jeg sige, at det er min overbevisning, at 

 kommissionen har virket til gavn for vor retsmedicinske udvikling og for 

 vor straffeproces's sikkerhed og i det hele udført et saa godt arbeide, som 

 man med dens organisation havde ret til at vente. Jeg vil dog ikke slutte 

 med denne udtalelse, men med mit ceterum censeo: 



Retspsykiatrien maa stille et uafviseligt krav paa fuldt kompetente 

 primære sagkyndige, som har anstalter til sin raadighed, i hvilke der kan 

 foretages psykiatrisk observation med de midler og methoder, som viden- 

 skaben behersker. Dernæst maa den i retfærdighedens navn stille det 



^ De fast beskikkede retspsykiatriske sagk^mdige, som ikke tidligere havde gjort tjeneste 

 som asyUa^er, gjennemgik et eller flere af de ved universitetet al holdte kurser. 



