288 PAUL WINGE. M.-N. Kl. 



Man har nemlig som følge heraf maattet dele sit materiale i to klasser, 

 den ene omfattende de afgjorte sager (det er de sager, i hvilke der 

 foreligger en af kommissionen godtagen erklæring med endelig konklusion) 

 og de uafgjorte (det er sager, i hvilke der ikke foreligger saadan er- 

 klæring), og den sidstnævnte af disse klasser er kommen til at indeholde 

 et noget for stort antal tilfælde. Egentlig skulde den kun omfatte de 

 tilfælde, hvor observationen er stanset, fordi forfølgningen er indstillet, før 

 den har kunnet bringes til ende; men foruden disse tilfælde optager den 

 ogsaa en hel del andre, ja disse andre udgjør rimeligvis flertallet. 



Alle de asylobservationer, der er iværksatte efter kommissionens ini- 

 tiativ, og som har fundet sin afslutning ved asylbestyrernes embedsmæssige 

 erklæringer, har man saaledes i kommissionsstatistikken maattet opføre som 

 uafgjorte, uagtet de senere er blevne afgjorte, uden at dette er kommen 

 til kommissionens kundskab^; og man har desuden ogsaa maattet opføre 

 nogle andre uklare tilfælde som uafgjorte. 



üen omstændighed, at de uafgjorte observationers antal er for høit, 

 medfører selvfølgelig, at de afgjortes er for lavt, hvilket igjen bevirker, at 

 disse sidstes gruppering saavel efter kjøn som efter observationens resultat 

 ikke giver et korrekt udtryk for de virkelige antal af de mandlige og 

 kvindelige observander, som er erklærede henholdsvis sindssyge eller ikke- 

 sindssyge. Men følgen heraf er den, at statistikkens hovedopgave kun 

 for en del er lykkedes. 



Ogsaa grupperingen af de tilfælde, hvor der har foreligget spørgsmaal 

 om bevidstløshed paa gjerningstiden, har voldt vanskelighed; men dette 

 har mindre betydenhed, da deres antal ikke er stort og bekræftende svar 

 paa dette spørgsmaal ikke har ledet til indskriden fra kommissionens side. 



Trods disse mangler har kommissionens statistik efter vor opfatning 

 stor interesse. Den er det første forsøg i sit slags, og feilene er ikke saa 

 betydelige, at den giver et falskt billede af det virkelige forhold. Det op- 

 førte totale antal er ganske vist for lidet, men hvis man vilde forhøie det 

 med 50 procent, vilde det utvilsomt blive for stort; og hvad angaar de 

 afgjorte sagers fordeling i grupper, saa tør det antages, at ialtfald forholds- 

 tallene mellem disse afviger adskilligt mindre fra de sande tal. Hertil kom- 

 mer, at kommissionens statistik vil kunne forbedres betydelig, naar sinds- 

 sygeasylernes materiale foreligger bearbeidet. 



^ Kommissionsstatistikken meddeler oplysning om det antal tilfælde, i hvilke man har til- 

 raadet fornyet observation (og det vil som anført praktisk talt sige de tilfælde, hvor 

 asylobservation er tilraadet) ; men man kan ikke gaa ud fra, at retterne i alle tilfælde 

 har fulgt kommissionens raad. I et antal tilfælde har man istedet indstillet forfølgningen, 

 og observationen er saaledes forbleven uafgjort. 



