1915- No. I. OM DEN JUDICIELLE OBSERVATION. 29I 



For Oslo lagsogns vedkommende har nærværende forfatter meddelt 

 opgaver desangaaende for tidsrummet 1893—95. Ifølge disse var observa- 

 tionsprocenten i justitssager for sigtede personer, som hensad i lukket 

 anstalt, for 1893: 1.2, 1894: 1.2 og for 1895: 1.6, altsaa ggennemsnitlig 

 1.33 ^ Man kan formendig gaa ud fra, at Oslo lagsogn havde en høiere 

 observationsprocent end de øvrige lagsogne, og der er neppe grund til at 

 tro, at dette forhold senere er ændret. Xær\-ærende forfatter har nærmest 

 det indtryk, at observationsprocenten i lobet af de senere aar ikke er 

 synderlig steget. Det tor ialtfald neppe antages, at den har naaet 2. med 

 andre ord, at der kommer 20 observander paa 1000 varetægtsfanger. 



X. 



Vi har endelig at redegjøre for den judicielle observation udenfor 

 straffesag. 



Loven af 28de November 1898 om umyndiggj oreise er en proceslov; 

 dens bestemmelser indgaar som et led i vor ci\-ile procesordning. Lovens 

 forhistorie viser paa det tydeligste, at det ikke har været meningen <ned den 

 at give nye regler for, hvem der skal ansees som umyndige, men alene 

 at bestemme den fremgangsmaade, som skal befølges, naar en person skal 

 umyndiggjøres, samt angive de betingelser, under hvilke umyndig- 

 gj orelse kan finde sted. Denne lovgiverens hensigt har ogsaa fundet 

 et klart udtryk i selve lovtexten. 



Lovens overskrift lyder: »Om Umyndiggjorelse«, og dens § i ind- 

 ledes med følgende ord: »Myndige, saavel som mindreaarige Personer kan 

 sættes under \'ærgemaal«, og forklarer dette ord ved parenthetisk at dl- 

 Jøie ordet »umj-ndiggjores . I konsekvents med dette standpunkt har da 

 loven heller ikke medtaget bestemmelser om selve tutelo rdningen. \'i har 

 tidligere (B. I s. 120) omtalt, hvorledes loven bragte fonirring i det tek- 

 niske sprog, og vi vil i en følgende del søge at give en nærmere kritik 

 af loven, forsaavidt angaar de emner, der interesserer os; her skal kun 

 bemærkes, at den ikke overalt har holdt sig sit processuelle program 

 strengt efterretteligt, men paa enkelte punkter foretaget smaa streiftog ind 

 paa fremmed omraade. 



Som netop bemærket er loven en del af vor civile procesordning, men 

 den adskiller sig fra civilprocessens hoveddel derigjennem, at den har 



^ Se ovencit. bilag 4 til sagkyndighedskomitéens indstilling 



