302 



PAUL WINGE. M.-N. Kl. 



Umyndiggjørelseslovens § 12 gjer med hensyn til vidner gjældende 

 i alt væsentligt de samme regler som i borgerlige retssager, og som oven- 

 for anført gjer den samme paragraf ogsaa de vigtigste af straffeprocessens 

 bestemmelser om sagkyndige tillige gjældende for værgemaalsprocessen ; 

 men forsaavidt angaar de sagkyndige, er forskjellen mellem de to proces- 

 systemers ordning større end angaaende vidnerne, hvilket forøvrigt tildels 

 er en ligefrem følge deraf, at den sidstnævnte proces ikke har antaget det 

 kontradiktoriske system. 



Alle strafteproceslovens bestemmelser om granskning i §§ 200—209 

 er saaledes udeladte i umyndiggjørelsesloven, hvilket ogsaa er tilfælde med 

 § 194 om parternes indflydelse paa valget af sagkyndige. Regelen i § 191 

 om de to sagkyndige er heller ikke optaget i umyndiggjørelsesloven; og 

 endelig er dennes § 7 givet en noget anden lydelse end strprl. § 210. 

 Hvorvidt bestemmelsen i strprl. § 332 (lov af 17de Mai 1904) er anven- 

 delig paa sagkyndige under en værgemaalsproces, synes os tvilsomt. 



De bestemmelser, som umyndiggjørelsesloven har optaget fra strafife- 

 proceslovens kapitel 16, maa blive at fortolke ens i begge love. Dette 

 gjælder saaledes definitionen af det processuelle begreb »sagkyndig« samt 

 alt, hvad der gjælder den sagkyndiges rettigheder og pligter, og som ikke 

 er betinget af det kontradiktoriske princip. De forskjelligheder, der bestaar 

 mellem u.l. § 7 og strprl. § 210, er ikke særdeles bet3'delige og i det væ- 

 sentlige begrundede i forholdets natur. 



Den erklæring, der tilraader indlæggelse til observation i sindssyge- 

 asyl, maa kunne gives en lydelse omtrent svarende til den, der udfærdiges 

 i henhold til strprl. § 210, og altsaa formes f ex. saaledes: 



No. 17. 



»Vi tilraader at lade N. N. (fuldt navn) i henhold til lov 

 om umy ndiggjørelse § 7 indlægge i et sindssygeasyl til nær- 

 mere iagttagelse og undersøgelse.« 



Umyndiggjørelseslovens §§ 32 og 33 angaar bl. andet spørgsmaalet 

 om psykiatrisk observation til ophævelse af gjældende sindssygeattest og 

 aabner i dette øiemed adgang til at anvende § 7. Bliver der spørgsmaal 



sagkyndige ikke med kompetence havde udtalt sig angaaende dette spørgsmaal. Jeg 

 var da betænkt paa for eftertiden at erklære mig ude af stand til at besvare spørgs- 

 maal angaaende det heromhandiede emne og samtidig søge psykiaterne fritagne for at 

 besvare det. Efter indgaaende drøftelse af sagen med flere jurister, paa hvis mening 

 jeg lagde stor vægt, kom jeg til det resultat, at psykiaterne, saa længe loven havde 

 sin nuværende lydelse, burde opretholde det standpunkt, de engang havde indtaget, 

 uagtet den nye strafi'elov havde opretholdt den biologiske tilregnelighedsret. Se Paul 

 Winges ovencit. afhandling „Den sindssyges evne til at forpligte sig" i Nordisk Tidsskrift 

 for Retsmedicin og Psykiatri 1904 — 1906. 



