I9I5-^0-I- OM DEN" JUDICIELLE OBSERVATION. 307 



berøve disse friheden. Det er heller ikke tvilsomt. at det kan rekvirere 

 judiciel observation og under denne berove barnet friheden. 



Lov af 6te Juni 1896 om behandling af forsømte børn § 14 iste og 

 2det led er nemlig saalydende: 



■inrroieraaDet fan iiiDfalDe, ûfborc og ebfæfie ^iUbner oii foretage nubre llnber^^ 

 ipgeli'e-Mianblinijer 1 famt i Dene CiemeD anneiiDe înaïUTiv^ eller 3traffenuMer. Tt 

 i Siraffeyroce-Mooen for î^omftoleue giüne :>\eöler fominer beroeb til :^(noenDelfe. 



inTrgeraabet eller bette-:- ^ormanb fan, boor bet finbe:? r>aûfr cruet, til Cp- 

 hicning om, hüorinbt en ftrafbar ^»ûnDling er forooet, labe retslig eller uben^ 

 retêlig (Jfterforftning annille. — — — — — — — — — — " 



\'ærgeraadet maa formentlig i henhold til dette lovsted kunne op- 

 nævne sagkyndige og lade disse foretage judiciel observation. Derimod 

 er det tvilsomt, om værgeraadet som saadant, uden at retslig efterforskning 

 aabnes, har adgang til at anvende strprl. § 210. Forarbeiderne udtaler 

 sig ikke herom, og vi er tilbøielige til at besvare sporgsmaalet benegtende. 



Som tidligere bemærket mener vi, at den adgang, som nyere lov i 

 strid med sindssygeloven har aabnet til at foretage observation i sindssyge- 

 asyl, ikke maa strækkes længer, end den har utvilsom hjemmel i den nyere 

 lov, og saa kan neppe siges at være tilfælde for værgeraadets vedkom- 

 mende. En adgang som den heromhandlede vilde neppe heller passe ind 

 i det system, paa hvilket loven af 6te Juni 1896 hviler; navnlig vilde den 

 vigtige garantibestemmelse om forsvarerens mellemkomst neppe kunne for- 

 enes med dette, og, hvad der maa synes afgjørende, denne adgang vilde være 

 unødvendig, eftersom værgeraadet i de tilfælde, hvor den kunde være at 

 nogen betydenhed, ved at foranledige aabnet retslig efterforskning faktisk 

 faar det i sin magt at bringe strprl. § 210 i anvendelse. 



Kirkedepartementet har ogsaa i skrivelse af 13de Januar 1902 med 

 Justitsdepartementets tilslutning udtalt sig i samme retning som den her 

 hævdede opfatning. I den nævnte skrivelse, der var tilstillet et værgeraad 

 paa landet, som havde forespurgt om, hvad der burde foretages med en 

 gut, som af værgeraadet var besluttet indlagt til observation i Kristiania 

 sindssygeasj-l, men negtet modtagen der, meddeler departementet, at det i 

 anledning af forespørgselen havde udbedt sig Justitsdepartementets ud- 

 talelse om, hvor\-idt et værgeraad antages at have lovlig adgang til at be- 

 slutte et barn, som kommer ind under loven om forsømte borns behandling 

 af 6te Juni 1896, foreløbig anbragt i sindssygeasyl til observation. I 

 besvarelsen heraf havde Justitsdepartementet udtalt, at det fandt, at 



' Blandt saadanne nævnes i Getzs motiver: .Granskningsforreinirger som en Domstol, 

 idet da selvfølgelig ogsaa de samme Former som for disse besiemt bcr iagttages*. 



