3o8 PAUL WINGE. M.-N. Kl. 



spørgsmaalets retslige side i flere henseender var uklar, men at det af 

 forskjellige grunde vilde være meget betænkeligt, om bern efter værge- 

 raadenes beslutning skulde indlægges til observation i sindssygeasyl. Hvad 

 særlig det foreliggende tilfælde angik, havde Justitsdepartementet bemærket, 

 at da et værgeraad under ingen omstændighed kan paatvinge et privat 

 eller kommunalt asyl et barn til observation, vilde den omhandlede gut 

 ikke kunne forlanges modtagen i Kristiania sindssygeasyl, men at han i 

 fornødent fald burde undergives yderligere iagttagelse af sagkyndige uden- 

 for asyl. Justitsdepartementet havde tilfeiet, at det ikke var klart, hvorfor 

 ikke dette ligesaavel kunde ske her som i mange andre tilfælde. Kirke- 

 departementet tiltraadte Justitsdepartementets udtalelse. 



Angaaende erklæringens indhold og form er intet særlig at bemærke; 

 den stiles til værgeraadet. 



Om observationsstedet for den af værgeraadet begjærede judicielle 

 observation skal kun bemærkes, at vi antager, at dette maa blive det samme 

 som under den administrative. 



Observationsmidlerne bliver de samme som under- anden judiciel obser- 

 vation paa samme sted. Observationstiden er ikke begrænset. 



Angaaende observationshyppigheden kan vi intet oplyse. 



XI. 



Forsikringsvæsenet faar efterhaanden en større og større retspsykia- 

 trisk interesse, eftersom dets raske udvikling og specialisering i stedse 

 stigende grad vækker baade strafteretslige og civilretslige spergsmaal, som 

 er af stor bærevidde og kan foranledige endog meget vanskelige og vidt- 

 løftige psykiatriske observationer. 



Under vor redegjørelse for den sindssyges stilling for det kriminelle 

 forum vil vi behandle spørgsmaalet om hans erstatningsansvar for skade- 

 gjørende handling, og naar vi redegjør for hans civilretslige stilling, vil vi 

 bl. a. komme ind paa problemet om contractus claudicantes, det er kontrak- 

 ter, som kun er bindende til gunst for den invalide part. Vi vil saaledes 

 i de følgende dele af dette skrift faa leilighed til at drøfte alle de spørgs- 

 maal, der baade har forsikringsteknisk og psykiatrisk interesse, men paa 

 dette sted maa vi indskrænke os til at omtale et enkelt af disse, som rig- 

 tignok er et af de vigtigste. 



Det er klart, at fristelsen til paa mere eller mindre uærlig maade at 

 skafte sig større fordel af sin forsikring end den, man har retsligt krav 



