32 C.F.LARSEN. NORDLANDSBEFOLKNINGEN. M.-N. Kl. 1905. No. 2. 



»Ihifviulcts största längM eck största IjrcHd .... tyckas tilltaga, om 

 ock ringa, hele lifvct igenoni ock nfi i .stort .sedt .sit maximum vid 31 — 

 40-Arcn. Från 15 fir är ökningen ringa. I lufviidels liöjd når vifl 20 — 25 

 år sit maximum.« 



»Sedan (efter tidligere Barnealder) morknar i allmänhet håret, efter 

 20de lefnadsåret foga, men kan fortsätta intill det 40de.« 



naar Talen er om det nordlige Norges Befolkning. Det er lians Hypothese, at den 

 fastboende »Fin« (hos Dr. II. »Sjefin«) er eller oprindeiig har været ensartet med den 

 norske Brachycephal, begge Efterkommere af et Fortidens omstreifende Folk, som syd- 

 fra var trængt op mod nord. Forf. lager dog herved ogsaa tilhjælp endel anatomiske 

 Data, navnlig saadanne fra det bekjendte Skeletfund i Varanger. 



For min Del finder jeg ikke, idet jeg lader det ark;cologiske endnu uleste Spørgs- 

 maal tilside, at denne Theori .stemmer med Forhold, som hvad den nuværende Befolk- 

 ning angaar foreligger i disse Egne, men jeg kan heller ikke indromme Varangerskelet- 

 ternes Beviskraft. De nu fastboende »Finner« er uden al Tvivl Lapper eller vel i 

 mange Tilfælde Lapblandinger (med Norsk og Kvæn). Som Forholdene nu er, vil 

 Benævnelsen »Fin« i Regelen neppe anvendes for andre end Lapper. For den ind- 

 vaiidrede finske (finlandske) Befolkning bruges Benævnelsen »Kvæm eller (sjelden) 

 »Karel«. Det er dog meget muligt, som ogsaa Dr. H. fremholder, kanske endog 

 sandsynligt, at Benævnelsen »Fin« i sin Oprindelse ikke netop har Hensyn til en 

 bestemt Nationalitet. 



Jeg havde tænkt at optage til Behandling den ovenfor nævnte Paastand i Dr. H.s 

 Værk, at de i Varanger fundne Kranier, om hvilke der har været Tale, ikke, som her 

 almindelig antaget, er lappiske men tilhørende en med den norske Brachycephal identisk 

 Type. Men jeg har ved nærmere Overveielse fundet, at det vilde ligge for langt fra 

 det Emne, som i nærværende Afhandling er behandlet. Desuden har jeg nogen Tvivl 

 om, at der baade i det hele og særligt her er tilstrækkeligt Material til Specialstudium 

 af Lapkraniet, navnlig med Tanke paa, at der ogsaa inden Lappetypen sandsynligA'is 

 forekommer Varieteter. Saaledes skal jeg indskrænke mig til at bemærke, at jeg efter 

 Undersøgelse med Maaling af de nævnte Kranier, som her er tilgjængelige, for min Del 

 er kommet til det Resultat, at af de 14 Kranier, som i denne Hensigt kunde benyttes, 

 8 med nogenlunde Sikkerhed tør an tåges at være Lapkranier, medens 6 er mere usikre, 

 kanske Blandingsformer, kanske Varianter. Af de anatomiske Forhold, som viser i 

 Retning af Laptypus, skal jeg fremhæve de smaae Dimensioner, det brede Parietalparti 

 med de store udbugede Issebuler, det relativt smale ForhoveJ (cfr. ovenfor »Pande- 

 index« m. v.) og den udtalte Prognatisme. Ved Siden heraf tror jeg ikke at kunne 

 lægge større Vægt paa den for Laptype noget lave Næseindex. Nogen almen Form- 

 lighed med de kjendte norske brachycephale Kranier forekommer kun utydeligt hos 

 et enkelt af de som mere usikre betegnede Varangerkranier. — 



Dr. H. har i ikke saa liden Udstrækning omtalt og som Grundlag for sine Deduk- 

 tioner benyttet de vel i og for sig Ildet omfattende Undersøgelsesresultater, som jeg har 

 bragt frem for Offentligheden i »Norske Kranietyper« og »Trenderkranier og Trønder- 

 typer«. Jeg er Forfatteren erkjendtlig for hans velvillige Omtale af disse, men staar 

 selvfølgelig udenfor hvilketsomhelst Ansvar for Anvendelsen, som i Virkeligheden gaar 

 udover, hvad jeg selv turde vove mig til. Opfatningen er jo heller ikke fri for Mis- 

 forstaaelser. 



Resultaterne af den typologiske Forskning inden den norske Antropologi rækker 

 endnu ikke langt, og der er faa Punkter, som kan antages mere fast bestemte. Det 

 meste er sub judice, og den Ordning af Stoffet, som maa gaa Haand i Haand med 

 Undersøgelsen, kan være hjemfalden til Forandringer. Ofte vil de kun være at anse 

 som Etapper paa Veien, som Udgangspunkter for det videre Arbeide, 



Trykt den 7de Juni 1905. 



