12 M. GEELMUYDKN. M.-N. Kl. 



Vestlig Misvisning er anfoil ii(l<n l'oitcgn, «stlig er betegnet som 

 ncgalix'. 



Vov saa\i<lt innlimt at lulnytle det hele Materiale til Unrlersegelse af 

 Misvisningens Forandring nud Længden er enhver Stribe med tilstrækkelig 

 Udstrækning i Øst og Vest (lell i en østlig og vestlig Del, og Stationerne 

 i disse to Dele kombineret parvis i den Orden, hvori de er anført. Ved 

 hver af de benyttede vestlige Stationer er i Rubriken L. anført Forskjellen 

 i Længde, i Riibiikcn M. l-^jrskjellen i Misvisning; den sidste er regnet 

 som negativ, naai- den vestlige Station har mindre vestlig Misvisning end 

 den ostlige. Hvilken østlig Station er kombineret med hver enkelt vestlig, 

 er ikke udtr3'kkelig anført, men kan sees af Tallene. Undertiden er to 

 Nabostationer i Tabellen slaaet sammen til en. De Værdier af Misvis- 

 ningen, som liciimcUr ikki' er kommet til Anvendelse, enten fordi Bestem- 

 melsen er usikker, eller fordi der foreligger en stærk lokal Anomali, er 

 sat i f ]. Endelig er for hver Stribe Tallene i Rubrikerne L. og M. sum- 

 meret, og derefter i den sidste Rubi'ik iJ) tilfoiet deres Kvotient, udtrykt 

 i Minutter, som altsaa for \edk()mmende Stribe angiver Misvisningens gjen- 

 nemsnitlige Forandring lor i° forandret Længde. 



Lokale Anomalier forekommer ret hyppig, men naar Afvigelsen ikke 

 er særlig stærk, er det ikke altid let paa Forhaand at afgjøre, hvilken af 

 to af\-igende V^^ærdier er at betragte som normal og hvilken ikke. Som et 

 Exempcl paa en ut\i\Isom Anomali kan nævnes, at samme Sommer, som 

 Steen fandt Misvisningen i Kaafjord lidt ostlig, fandt Millier, at den en 

 halv Grad længer mod Nord var over 7° vestlig. Begge disse afviger til 

 hxer sin Kant fra det normale. De mest extraordinære Forhold er dog 

 fundet paa Oen Skaalvær paa Helgelandskysten. Her og paa nogle nær- 

 liggende Holmer havde Müller i 1894 foretaget Observationer paa 12 

 Punkter, hvoraf de 9 gav vel overensstemmende Værdier paa ca. 10°, 

 medens de tre andre afveg noget, dog ikke over 4°. I 1899 kom han 

 igjen og observerede da igjen paa tre nærliggende Punkter, hvoraf det 

 ene gav en Misvisning paa o\'er 50°. Her synes Aarsagen at ligge i den 

 nærmest underliggende Fjeldgrund. 



med en Feil af dette Belob. Ved Observationerne paa Skaalvær i 1894, oflentliggjort 

 i „Efterretninger for Sjøfarende" for Marts 1895, er der, ifølge Meddelelse fra Komman- 

 dørkaptein Müller, en Feil i Længden, idet samtlige Punkter er sat i norsk Mil, som 

 her udgjor 14'. 9, for langt Øst, hvilket ogsaa har havt Indflydelse paa Beregningen af 

 Misvisningen. Begge Feil er her rettet. 



