1905. No. 3. 



DEN .MAG.NKTISKK MISVISNING I NOKGi:. 



19 



Heraf synes at fremgaa, at Isogonerne i den nordlige, og navnlig i 

 den mellemste Del af Landet ligger tættere sammen, relativt til Meridia- 

 nerne, end i den sydlige Del, hvorved dog er at mærke, at J i den mel- 

 lemste Gruppe, saaledes som man kan se af Tallene i Rubriken L., til- 

 kommer betydelig mindre \'eg"t end i de to andre. Ved at slaa de to 

 forste Grupper sammen faar man J = 46^.0 og i Gjennemsnit for hele 



Landet 



•J = 39'-3- 



Ihvorvel der saaledes kunde være Grund til at benytte en forskjellig 

 Reduktion for de forskjellige Dele af Landet, er dog det foreliggende 

 Materiale ikke tilstrækkeligt til uden \'ilkaarlighed at afgjore, hvorledes 

 Overgangen skulde finde Sted. I \'irkeligheden er heller ikke Forskjellen 

 af synderlig Betydning ligeoverfor den Noiagtighed, som overhovedet kan 

 opnaaes ved Beregning af Isogonerne. Naar man nemlig reducerer enhver 

 observeret \'ærdi af ]\lis\isningen til nærmeste hele Grad^ saa vilde en 

 Forandring af 30' i Misvisningen give en Længdeforandring af 60' for 

 j = 30' og en Længdeforandring af 36' for J = 50'. Da nu Forskjellen 

 mellem disse to Tal betegner en Maximumsværdi for disse to extreme 

 Værdier af J, og da desuden Reduktionen naturligvis gaar lige hyppig til 

 den ene Kant som til den anden, hvorved en Kompensation kan opstaa, naar 

 flere Xabopunkter slaaes sammen, saa har jeg til Beregning at den tøl- 

 gende Tabel for det hele Land benyttet Gjennemsnitsværdien af J, eller 

 med rundt Tal 40' per Længdegrad. 



Tabel 111 indeholder de saaledes beregnede Koordinater (Bredde og 

 Længde Ost for Greenwich) af Punkter med den i forste Rubrik anførte 

 Værdi af Misvisningen ved Midten af Aaret 1900. Isogonerne for hver 

 hele Grad skulde saaledes gaa gjennem disse Punkter. I sidste Rubrik er 

 anført den eller de i Tab. II opførte Stationer, som er kommet til Anven- 

 delse ved Bestemmelse af Punktets Beliggenhed. De Punkter, som af en 

 eller anden Grund er mere usikre end de øvrige, er betegnet ved : anbragt 

 ved Længden. For de Punkter, som ikke vil kunne forbindes med de 

 øvrige Punkter med samme Misvisning, uden at der opstaar Skjæring med 



