IQOS- No. 4. OM DERMOIDCVSTER OG TERATOIDE SVULSTER. II 



nervegrene (10), som kan forfølges gjennem alle snit fra dette parti. Denne zone ad- 

 skilles fra ovarialstromaet, der ligger yderst, ved et smalt bælte af fibrost væv ; grænsen 

 mellem de to sidste er ikke skarp. 



Svarende til den brunsorte plet taber epidermis sig, saa overfladen (a; bindevævct) her 

 for det meste er ubedækket, eller man finder et enkelt lag af flade celler, der danner en 

 direkte fortsættelse af epidermis. Den brunsorte farve skyldes et amorft, finkornet, mørke- 

 brunt pigment (9), som ligger ansamlet i runde, aflange eller uregelmæssige höbe; man 

 kan ingen steder finde, at pigmentet er afleiret inde i cellcrne, men det udfylder smaa 

 spalterum i det bindevæv, som danner en smal skillevæg mellem det underliggende central- 

 nervesystem og cystens lumen; pigmentet kan ogsaa delvis forfolges i bindevævsdrag, som 

 strækker sig ind i centralnervesubstansen. 



Lige under den brune plet og de tilgrænsende partier finder man tydelig substans 

 fra central nervesystemet (8), væsentlig gliavæv, men ogsaa enkelte faa tydelige 

 ganglieceller. Den danner intet bestemt afgrænset parti, men bestaar af eer spredt i 

 det omgivende væv. Tydelige hinder kan ikke sees. I det nærmest tilgrænsende bindevæv 

 er der et sted 2 — 3 corpora amylacea med concentriske lag. I præparater farvede 

 efter Weigerts méthode for marvskeder kan der paavises temmelig talrige ner ve fibre i 

 centralnervesystemet ; det samme er tilfældet med nervegrenene i den for nævnte zone af 

 glatte muskler og nerver (10). 



Under centralnervesystemet er der en urcgelmæssig langaglig kanal (6), som strækker 

 sig næsten gjennem alle snit fra dette parti og tilslut ender indunder det benstykke, der 

 senere skal beskrives. Der kan ikke paavises nogen forbindelse mellem denne kanal og 

 cystens indvendige overflade. Kanalen er for det meste udklædt med flerlaget cylinder- 

 epithel, men paa et begrænset sted i væggen er epithelet enlaget (nedad tilvenstre i teg- 

 ningen). Under epithelet er der en smal, tildels cellerig submucosa og paa den ene side 

 (opad i tegningen) glatte muskelfibre udenfor denne. Paa andre steder er der udenom ka- 

 nalen rigeligt fedtvæv (3'), og i dette sees oftere tversnit af smaa, tildels gruppevis anord- 

 nede k j ert el 1 u mi n a med enlaget epithel; cellerne er gjerne lidt bredere ved basis end 

 mod lumen. En liden gruppe lignende glandler findes ogsaa helt opunder epidermis. I 

 fedt- og bindevævet lige udenom kanalen sees endvidere et siykke hyalin brusk (4). 

 Ogsaa nærmere hovedcystens lumen — mellem dette og benstykket — er der flere smaa 

 bruskstykker, omgivne af talrige smaa kjertler af samme udseende som de nys beskrevne. 

 Her, hvor bruskstykkerne ligger lige ind mod c^'stelumen. er overfladen enten ikke eller 

 hoist ufuldstrcndig dækket af epidermis. Den lille haarde, glatte, knappenaalshodestore knude 

 skyldes et lidet bruskstykke, som rager ind mod lumen. 



Det benstykke, som feles i cystevæggen, begynder paa siden af centralnervesystemet og 

 strækker sig efterhaanden ind i dette. Benet er meget kompal-;t med smaa marvrum. Benet 

 er omgivet af cellefattigt fibrost væv. I vævet paa begge sider af benstylvket er der talrige 

 smaa glandler af samme type som for beskrevet. Endvidere sees der udenfor benstykket 2 

 typiske s pi nal gan gl i er, omgivne af fibrost væv, ner vegrene og glatte muskler; i 

 ganglierne tydelige, store, runde ganglieceller. 



Den ydre del af cystevæggen udgjøres af et noksaa cellerigt væv (11), i hvilket der sees 

 saavel primordial fo Hik 1er som større follikler. Grænsen mellem ovarialvæv og det 

 øvrige væv er ikke skarp paa dette sted. 



ß] Snit fra, fors kj eilige steder a f cyst evet g g en udenfor det prominerende 

 parti viser nogenlunde det samme billede: Epidermis, bestaaende af færre eller flere cellelag, 

 corium med storre eller mindre talgkjertler, haarfoUikler, glatte muskelfibre og sjeldnere 

 svedkjertler, de sidste tildels dilaterede og fyldte med afslodte epithelceller. Omkring de 

 dybest liggende talgkjertler og haarfoUikler sees paa nogle steder et sparsomt fedtvæv. 

 Grænsen mod ovarialstromaet dannes overalt af et smalt bælte af cellefattigt, fibrost væv, 

 grænsen mellem begge er dels skarp, dels mindre distinkt ; et sted sees der i dette bindevæv 

 et lidet, kompakt benstykke. 



I ovarialstromaet kan der gjerne paavises spredte p r i m o r d i a 1 fo 1 1 i k 1 er. Kun i den 

 tykkere del af cystevæggen — nær stilken — findes foruden talrige primortiialfollikler ogsaa 

 cor p or. fibrosa og Graafske follikler. 



