1905. No. 4. OM DERMOIDCVSTER OG TERATOIDE SVULSTER. 1 7 



Casus IV. 



(Se pl. IV, fig. vu). 



Venstresidig Ovarialtumor. — Hud. — 2 særskilt prominerende partier, det 

 største 2,5 X ^i^ cm — Ben, hvoriblandt 2 rorknokler. — En indbugtning og 



uden sammcnhænc dermed — lielt paa den hiodsatte væg — en kanal, begge udklædte 

 med flimraerepithel, omqivne af slimkjertler, bruskvæv og kanalen tilligc af glatte 

 muskler. — Centralnervesystem. — Mange spinalganglier. — Nervestammer. — 

 Slanke pigmentceller i bindevævet. 



E. A., 33 aar. Obduktionsnr. '-^/oi. Ppræpnr. -^52^01. 

 Eftcr 7 aars ægteskab et barn, der dodo 10 mndr. gl. Manden dode for 2 mndr. siden 

 af labcs dorsalis. Ved Obduktionen fandtes bos hende som dodsaarsag nephritis granular., 

 desudcn som tilfældigt fund en tumor i venstre ovarium. 



M a k r o s k o p i s k u n d e r s o g e 1 s e : 



Venstre ovarium er omdannet til en knytnævestor tumor, som ligger fuldstændig 

 klar af det lille bækken oppe i fossa iliaca foran S-romanum. Stilken dannes af lig. ovarii 

 proprium, lig. lat. og tuben; den er 5 — 6 cm. bred, men tynd. Overfladen af tumor er 

 glat og speilende; under denne sees opad flere punktförmige blodudlrædclser. Tumor foles 

 i det hele store taget deigagtig; men paa den side, som vender opad-fortil, kjcnder 

 man i væggen en benet masse, ca. 4 — 5 cm. fjernet fra stilken; ligeledcs foler man 

 baglil- nedad i væggen et mindre bens tykke. Tumor er fyldt med en dels gulhvid, 

 dels graalig vaselinagtig masse, hvori en hel del haar. Den danner en enrummct cyste med 

 tynde vægge, særlig er den bagre væg meget tynd, medens forreste væg — mellem bcn- 

 slykket og stilken — er tykkere og maaler 3 mm. ; paa snit af væggen ser man her enkelte 

 smaa cyster i nærheden af overfladen, fyldte med klar vædske — rester af ovariet. 

 Tykkest er væggen svarende til benstykket opad-fortil; dette ben er urcgelmæssigt, 2 cm. 

 langt, n;csten i cm. bredt og 0,5—1,0 cm. tykt. Benstykket bagtil nedad er 1,5 cm. 

 langt, 3.kantet, ca. 4 mm. tykt. 



Den indvendige flade af cysten viser svarende til benstykket fortil-opad et mod lumen 

 prominerende parti, der er 2,5 cm. langt, 1,5 cm. bredt; de;te parti er dækket af 

 hud og endel ikke særlig lange, fastsiddende haar. Paa den ere af benets langsider 

 skraaner det jevnt over i cystevæggcn forovrigt, paa den anden falder det mere steilt 

 af mod denne; herfra udbreder huden sig i stor udstrækning over cystevæggcn. I nær- 

 heden af det prominerende parti kan man se talgkjertler skinne igjennem epidermis. I 

 den ene ende af benstykket danner epidermis en vel hampefrøstor prominents, hvis over- 

 flade er ujevn med smaa skaalformige fordybninger. I nærheden af denne kjender man i 

 det prominerende parti ligc foran benstykket et ca. ertstort, blødt focus; snit gjenncm 

 delte viser — efter hærdningen i formol — en graalig, blød, gele'agtig masse af uregcl- 

 mæssig oval form, 6 \ S mm. stor; denne masse ligger helt op under epidermis og er i 

 dybden begrænset af et lidet bruskstykke. Lige ind paa denne masse og uden lydelig 

 grænse mellem dem sees et mindre, lignende parti, af mere blaagraa farve, 2X4 nm^. stort. 



Epidermislaget er et stykke udenfor prominentsen ganske tyndt og lader sig med lethed 

 flåa af; det strækker sig helt hen til det andet benstykke. Ogsaa over og omkring dette er 

 der i større udstrækning et tykkere hudlag, hvis epidermis opad gaar i ét med den øvrige 

 epidermis. Cystens indre overflade er ikke overalt dækket af epidermis; dennes grænse er 

 urcgelmæssig, men noksaa skarp. 



Ved den ene ende af benstykket bagtil-nedad prominerer der ind mod cystens lumen 

 en 13 mm. lang, 5 mm. tyk tap, der er rigelig dækket af epidermis, som her har et 

 eget skjællignende udseendc, saa det hele minder lidt om en blod fugleklo. I centrum af 

 tappen foler man en benspicula. Der kan ikke noget sted sees rester af skillevægge paa 

 den indvendige flade. 



Vid.-Selsk. Skrifter. M.-N Kl. 19C5. Xo. 4. 2 



