1905. No. 4. OM DERMOIDCYSTER OG TERATOIDE SVULSTER. 19 



samme slags celler som for; men nu er hulrummene gjerne meg:et større, og ofte viser de 

 talrige smaa excresc e n tser ind mod lumen, uden at det dog sikkert kan afgjores, 

 hvorvidt der er kar i disse excrescenlser. Samtidig hermed kan man i vævet udenom 

 hulrummene — tildels lige ind til epithelet — paavise uregelmæssige øer af substans 

 fra centralnervesystemet med enkelte tydelige ganglieceller, runde eller uregelmæs- 

 sige med udløbere; paa andre steder er der ikke tydelige ganglieceller, men i gliavævet 

 ligger en mængde tætpakkede, sterkt farvede, lige store epithelceller (udiflerentsierede 

 ependymceller) eller smaa hulrum udklædte med lignende celler. Hvor det prominerende 

 parti paa indsiden falder steilt af mod den øvrige del af cystens indre væg, kan man finde 

 større eer af denne substans fra centralnervesystemet lige opunder huden, som her paa 

 en større strækning savner talg-, svedkjertler eller haar, saa at kun cellefattigt sklerotisk 

 væv skiller centralnervesystemet fra epidermis. I det bindevæv, som adskiller de uregel- 

 mæssige eer af centralnervesystemet, kan man paa flere steder paavise talrige, lange 

 S-formede brungule pigm en te eller, ofte spolformig opdrevne paa midten eller i 

 den ene ende; det samme gjælder bindevævet mellem hulrummene, selv om bindevævet 

 er fuldstændig cellefattigt. Desuden kan der ogsaa her sees corpora amylacea i bindevævet 

 lige udenom centralnervesystemet. I Uere af snittene kan der i bindevævet udenom de be- 

 skrevne hulrum paa forskjellige steder paavises typiske spinalganglier (9), det største 

 maalende næsten 2 mm., med store, runde ganglieceller omgivne af endothelceller; pigment 

 kan ikke paavises i gangliecelierne. Fra det ene af disse ganglier udgaar en stor nerve- 

 st a m m e. 



Den perifere del af cystevæggen dannes af et cellerigt væv (13), hvori enkelte faa 

 primordial fo Hik 1er; den yderste zone er dog mindre cellerig end den indenfor lig- 

 gende, som atter igjen uden skarp overgang taber sig i det bindevæv, der omgiver ben- 

 stykket og de beskrevne hulrum tilligemed corpora amylacea; paa grænsen mellem begge 

 er der noksaa mange kar {14). 



ß) Snit gjinnem den trtstort med geltagtig masse fyldti cyste og 

 de nærmest tilstedende dele: Der er lagt snit i 5 forskjellige niveau. Den ind- 

 vendige beklædning af hovedcysten udgjøres ogsaa her af flerlaget, forhornende plade- 

 epithel; men under dette findes kun faa talgkjertler, enkelte glatte muskelfibre og næsten 

 ingen haarfollikler eller svedkjertler, ligesom der omtrent ikke findes noget subcutant 

 fedtvæv. Mest udtalt finder man disse huddannelser lige over cysten, mens de taber sig 

 fuldstændig til begge sider for denne, saa man her finder epidermis liggende direkte an mod 

 et cellefattigt bindevæv uden kjerteldannelser. Størsteparten af snittet indtages af et 5 — 6 

 mm, bredt lag, hvor man ser substans fra centralnervesystemet paa det mest 

 uregelmæssige gjennemkrj'dses af smalere og bredere bindevævsbjælker. Mellem central- 

 nervesystemet og epidermis er der en ca. ^ mm. bred zone af cellefattigt bindevæv, hvori 

 yderst sparsomt fedtvæv. Dette bindevæv staar i direkte forbindelse med bindevævssepta i 

 centralnervesystemet; de sidste indeholder ligeledes her og der lidt fedtvæv. Ogsaa her 

 kan man i septa finde uregelmæssige höbe af slanke, lyse, gulbrune pigmented 1er 

 med opdrivning paa midten. Undertiden finder man ogsaa paa grænsen mod centralnervesy- 

 stemets substans enkelte corpora amylacea. Paa mange steder indeholder septa temmelig 

 store kar og tildels ogsaa paa langs eller paatvers overskaarne n erv e stammer. I central- 

 nervesystemet kan man paa mange steder se tydelige, store ganglieceller, oftest ovale 

 eller runde, undertiden med tydelige udløbere. Et sted kan man i gliavævet forfølge en 

 stor urege Imæssig hule, som paa sine sleder er udklædt med et fuldstændig regelmæs- 

 sigt, enlaget kubisk epithel eller lavt cylindcrcpithel, som ikke har nogen tydelig membrana 

 propria ; i vævet, som grænser op til denne kanal, sees undertiden en urcgelmæssig ansam- 

 ling af lignende celler. Udenfor centralnervesubstansen finder man paa flere steder, dels 

 mellem denne og epidermis, dels tæt op til et stykke hyalin brusk flere typiske spinal- 

 ganglier, af hvilke det ene er meget stort og muligens er sammensat af flere mindre, 

 adskilte ved fibrøse bindevævsdrag. 



Den ertstore cyste er indvendig udklædt med et ikke rigtig tydeligt epithel, som 

 vistnok oftest er et enlaget eller i høiden tolagct cylinderepith el, men paa sine steder mu- 

 ligens er et flerlaget pladeopithel (eller fladesnit.'); epithelet sidder direkte paa fibrøst væv. 



