1905. No. 4- OM DERMOIDCYS TER OG TERATOIDE SVULSTER. 3 1 



uregelmæssige rodder, hvori tydelig kan paavises — ligesom ogsaa i fortanden — rod- 

 kanaler med pulpa. Den store tands redder strækker sig ned i benpladen. Den mindre 

 knude indeholdcr en molartand med uregelmæssig krone, idet der i centrum af denne 

 rager op en liden tap. I begge knuder ligger tænderne i tydelige, præformerede bulrum 

 (tandsækker). saa den fibrøse kapsel paa overfladen sikkerlig svarer til gingiva (fast, over- 

 fladen glat). Mellem de to knuder med tandanlæg strækker der sig et hindeagtigt 

 væv, hvori der kan paavises et par ganske smaa, morlce p i gm en tplel t er. 



Mil^roskopisic undersøgelse: 



a) Der er lagt snit pna 26 forskjellige steder tvers paa den halv eir k elf or vi edt 

 list og den tynde, gelé agt ige hinde, som udspringer derfra: Den fremstaaende list 

 og de nærmest tilstedende dele af c^-stevæggens indvendige flade er dækket af epidermis; 

 under denne en corium, hvori talrige imastceller«, talg kjertler, glatte muskel- 

 fibre og haarfollikler samt i det subcutane fedtvæv store konglomerater af di la- 

 te re de svedkjertler. De sidste er oftest udklædte med heit, biegt cylinderepithel i 

 et eller flere lag, altid vel afgrænsede fra det omgivende væv, saa man har fuldstændig 

 indtryk af en a d e n o m d a n n e 1 s e, ndgaaende fra svedkjertlerne. Der sees ogsaa enkelte 

 faa normale svedkjertler. Det subcutane fedtvæv er ved et skarpt markeret smalt bælte 

 af cellefattigt bindevæv adskilt fra en zone af mere cellerigt bindevæv, hvori talrige tvk- 

 væggede kar og delvis blodudtrædelser ; denne taber sig udåd successivt i typisk ovarial- 

 stroma med en Graafsk follikel og et corpus luteum inderst, adskillige primordialfollikler 

 længere ude og et smalt, ikke vel afgrænset lag af mere cellefattigt bindevæv yderst. 

 Næsten gjennem alle snit kan der forfølges en stor spåile just paa grænsen mellem det 

 bindevæv, hvori store kar findes, og det cellefattige bindevæv under fedtvævet; denne 

 spalte er udklædt med et enkelt lag flade celler (lymfespalte?); den fortsæfter sig (se neden- 

 for) videre bortover i cystevæggen under den ertstore, haarklædte knude. De forskjellige 

 huddannelser taber sig bortover cjstevæggen, eftersom man fjerner sig fra den fremstaaende 

 list ; længst kan man forfølge en bred corium med noksaa talrige glatte muskelfibre og i 

 de dybeste lag enkelte spredte svedkjertler, delvis indleirede i en smal zone af fedtvæv. 

 Epidermis er her paa sine steder afstodt og erstattet af et gra 11 ul a t io nsvæ v, hvori 

 fierkjernede k j æ mp e c e 1 1 e r, særlig omkring løse haarstumper. 



Fra den fremstaaende list fortsætter epidermis sig over paa udsiden af den tynde 

 hinde, hvor den dog meget snart bliver utydelig, bestaaende kua af el eller faa lag af 

 flade celler; kun her og der sees korte strækninger med forhornende epidermis, men uden 

 de øvrige huddannelser. Den tynde hinde bestaar af et smalt lag fibrøst væv under den 

 ufuldstændige epidermis; der sees her hyppig talrige, gulbrunlig pigmenterede 

 b i n d ev ævs cell er, slanke, ofte med opdrevet midtparti, sjelden stjerneformede. Inden- 

 for dette bindevævslag findes gjerne endel kar, omkring hvilke undertiden de samme pig- 

 mentceller optræder. Tæt op til karrene ligger paa flere steder et ujevnt, som regel meget 

 smalt lag af typisk substans fra cent ral nervesystemet : gliavæv, hvori 

 ganglieceUer, som paa sine steder er talrige, store, ovale, langstrakte eller polygonale 

 med lange udlobere; et par steder sees smaa corpora amylacea i delte væv eller i 

 bindevævet lige udenom det. Ofte er der paa indsiden af denne substans fra central- 

 nervesystemet — altsaa udklædcnde det med klar vædske fyldte store hulrum — et lag af 

 kubiske eller runde celler med biegt protoplasma, forholdsvis bieg kjerne og tyde- 

 lige cellegrænser; andre sleder synes disse celler at ligge i flere lag, og ofte finder man dem 

 ogsaa midt inde i centralnervesystemets substans, dels i form af smaa, utydelige kanaler, 

 dels som solide cellehobe. Enkelte sleder, hvor centralnervesystemets substans mangler, 

 ligger de kubiske celler direkte an mod bindevævet. Mange steder mangler imidlertid det 

 indvendige epilliellag, saa bindevæv eller substans^fra centralnervesyslemet støder direkte 

 op til lumen af det store hulrum. 



Ogsaa indleiret i cystevæggen finder man ved basis af den halvcirkelformede kant 

 substans fra centralncrvesystemet, der tildels tydelig staar i sammenhæng med den paa ind- 

 siden af den tynde hinde; den er her afgrænset fra det subcutane fedtvæv ved hjælp af et 

 bindevævslag med kar nærmest centralncrvesystemet og et smalt, kar- og cellefattigt binde- 



