1905. No. 4- OM DERMOIDCYSTER OG TERATOIDE SVULSTER. 33 



retninger uden nogen bestemt anordning. Udåd grænser dette muskeilag op til den karrige 

 del af cystevæggen, indad til bruskstykket og slimkjertlerne, mellem hvilke det sender ud- 

 løbere, ligesom det her ved fibrost væv desuden er adskilt fra centralnervesystemet og et 

 kompakt bruskstykke i nærheden af dette. Indimellem muskelfibrene sees lignende höbe 

 af ganglieceller som før beskrevet; de ligger dels mellem parallele muskelfibre, dels 

 paa grænsen af muskeibuadter med forskjellig retning. Lige udenfor dette mægtige muskel- 

 lag ugger en oval, 3 mm. lang cyste, udklædt med enlaget cylinderepithel, 

 hvis celler indeholder slimdraaber; dette epithel danner smaa indbugtninger i den smale 

 zone af cellerigt stroma, som omgiver cysten. I dette cellerige stroma sees desuden enkelte 

 slim kjertler; udenom dis.^^e er der delvis enkelte smaa drag af glatte muskeliibre 

 (muscularis mucosae), der ved en smal zone fibrøst væv er adskilt fra det n3-s nævnte mæg- 

 tige lag med glatte muskelfibre. — 



Svarende til pigmentpletterne finder man indad i cystevæggen i eller i nærheden 

 af sparsomme rester af centralnervesystemet smaa uregelmæssige höbe af fine, brunsorte 

 pigmentkorn, samlede i storre og mindre klumper; af og til ser man, at pigmentet 

 ligger inde i protoplasmaet af biege, kubiske eller cylinderformede epithelceller, som 1 et 

 enkelt lag udklæder smaa cyster; der gives ogsaa cyster med lignende epithelceller, men 

 uden pigment. Indimellem pigmenthobene og smaacysterne findes et par lidt større cyster, 

 som i modsætning til de mindre er fyldt med en af hæmatoxylin sterkt blaafarvet, kornet 

 eller stribet masse; desuden er epithelbeklædningen mere utydelig, men udgjores vistnok af 

 et enkelt lag lignende biege celler som i de smaa cyster. 



S) Snit gjennem benet og det store tandanlæg efter f j er neis en af 

 tænderne: Indleiret i cystevæggen ligger der 2 benstykker tæt op til hinanden. Det ene 

 bestaar af kompakt ben med tydelig lamelles struktur og distinkte Haverske kanaler; 

 hvor dette ben alene er synligt, er overfladen dækket af hud, hvis talgkjertler naar helt 

 ind til periost ; udåd grænser benet op til den karrige del af cystevæggen, i hvis ydre lag 

 sees enkelte spredte primordialfollikler i et temmelig cellefattigt væv. Det andet bcnstykke 

 ligger dels paa siden af, men hovedsagelig indad for det kompakte ben, for en stor del 

 svarende til den spansknedstore, prominerende knude; dette ben er spongiøst med store 

 marvrum, udfyldte med karrigt laxt bindevæv, hvori tildels fedt ; saavel paa overfladen 

 som langs marvrummene sees ofte et lag af osteoblaster. Den spansknodstore knudes over- 

 flade er dels dækket af hud, særlig ved basis, for det meste dog af et tyndt, ikke overalt 

 tj-deligt lag af flerlaget pladeepithel uden forhorning. Dette epithel sidder direkte 

 paa et bredt lag af cellefattigt fibrøst væv, anordnet i bundler, som krydser hverandre i de 

 forskjelligste retninger og for en stor del omgiver det spongiøse benstykke; i dette binde- 

 væv sees flere »mastceller«. Dels i dette bindevæv, dels ogsaa i det spongiøse ben findes 

 hulrum svarende til tandrødderne. Piadeepithelet gaar henimod basis af den spansknød- 

 store knude over i regelmæssigt, flerlaget, tildels tydelig flimrende cylinderepithel, 

 der — som paa hinanden følgende snit viser — udklæder en rendeformet fordybning langs 

 den ene side af basis, hvor det saaledes ogsaa slaar sig om paa cystevæggen. Under 

 cylinderepithelet sees i cystevæggen, derimod ikke i knuden, talrige slim kje r ti er med 

 tydelige Gianuccis halvmaaner; disse kjertler omgiver delvis et par smaa stykker hyalin 

 brusk og strækker sig ogsaa helt ned til det kompakte benstykke. I kanten af den 

 spansknødstore knude, hvor huden over det kompakte benstykke fortsætter sig bortover 

 cystevæggen, ligger der subcutant et op til 6 mm. langt kjertelkonglomerat; det er 

 ikke overalt skarpt afgrænset fra omgivelserne, strækker sig lige opunder talgkjertlerne og 

 laegger sig delvis tæt op til det kompakte benstykkes periost. Det bestaar af tætpakkede, 

 smaa kjertellumina, udklædle med et enkelt lag lave, kubiske celler og ofte fyldte med en 

 fuldstændig homogen masse; udseendet minder meget om glandula thyroidea. Paa 

 flere steder sees midt indimellem kjertellumina større og mindre höbe af rundceller 

 med et stort, biegt kimcentrum; i disse rundcellehobe oplræder af og til ganske 

 smaa, skarpt afgrænsede höbe af biege, epilhellignende celler, mellem hvilke der imidlertid 

 ved farvning med van Gieson kan paavises fine bindevævsfibriller, saa de sikkerlig snarere 

 maa regnes til bindevævsceller, 



Vid.-Selsk. Skrifter. M.-N. Kl. 1905. No. 4. 3 



