36 l'. HULL. M.-N. Kl. 



sin ene ende ra^er ind i centraliiervcsystcmct, Slimkjertlerne strækker sig tact ind lil 

 bruskens perichondrium; paa den anden side sees de ogsaa her indimellem talg- og sved- 

 kjerticrne. 



ß) Snit fra cysttvæggen ud mod overfladtn: Indsiden er dækket af epider- 

 mis og under denne corium med glatte niuskcifibre, lalgkjertler, haarfollikler og sved- 

 kjertler; de sidste er lidt dilatcrcdc. f'edlvæv findes saagodtsom ikke. Til den ene side 

 forsvinder alle kjertler og haarf()llil<ler, saa den tynde epidermis her dækker over et bredt 

 bælte af noksaa cellefattigt fibrest væv, der ligesom corium udåd grænser op til typisk 

 ovarialvæv med primordialfollikler. 



Cyste nr. 9. 



«) Der er lagt snit gjennem det lille pr omin er ende par ti i 11 forskjellige 

 niveau : Overfladen er ujevn, tildels kløftet. Kun paa forholdsvis faa steder er den dækket 

 af tydelig forhorncnde epidermis; oftere .sees kun et smalt lag af flerlaget, utydeligt 

 piadeepitliel. Hvor epidermis er vel udviklet, men tildels ogsaa paa andre steder, er der 

 under samme endel store talgk j ertler, men yderst sparsomme haarfollikler og 

 glatte m us kei fib re. Under den mangelfuldt udviklede epidermis sees opunder denne 

 og kun adskilt ved et smalt lag af fibrøst væv flere stykker hyalin brusk, som gjerne 

 ligger parallelt med den uregelm;L'Ssige overflade. I bindevævet mellem epidermis og brusk- 

 stykkerne sees kun sjelden en og anden utydelig talgkjertel eller svedkjertel. I det for- 

 holdsvis rigelige fedlvæv under brusken er der derimod et stort konglomerat af dilatcrede 

 sv cdkjer t le r, udklædte enten med hoie, biege cylinderepithelceller, undertiden i flere 

 lag, eller med lavere, kubisk epithel, som er stærkt farvet. Langs den ene side af det 

 prominerende parti gaar den utydelige epidermis tildels over i et regelmæssigt, flerlaget 

 cylinderepithel, der med uregelmæssige afbrydelser af pladeepithel fortsætter sig i en 

 større kanal, som ved basis af det prominerende parti sænker sig ind i delte (se nedenfor). 

 Ogsaa her, hvor overfladen er dækket af flerlaget cylinderepithel, findes der opunder dette 

 flere stykker hyalin brusk, delvis omgivne af sli mk jer ti er. Paa toppen af det promi- 

 nerende parti, udspringende med smal basis fra dette, kan der gjennem de fleste snit for- 

 følges en tynd lamelle (se den schematiske tegning), som strækker sig bortover overfladen 

 et stykke parallelt med denne. Denne lamelle er paa begge sider dækket af utydeligt, fler- 

 laget pladeepithel, under hvilket sees endel gulbrunlig pigmentere de, slanke binde- 

 vævsceller, spredte i et noksaa cellefattig;t bindevæv; centrum af lamellen udgjores af 

 nogle forholdsvis store kar med tykke, tildels hyaline vægge (rester af arachnoidea og pia.'). 

 Lignende pigmentceller kan ogsaa paavises et stykke fra lamellens basis i bindevævet under 

 overfladeepithelet; endvidere findes de, men ganske sparsomt, lidt dybere omkring et lidet, 

 utydeligt, langstrakt parti, som indeholder noget mere cellerigt, prægløst væv, hvori endel 

 icar; paa grænsen af dette parti sees enkelte corpora amylacé a. Under disse igjen er 

 der en rigelig mængde glatte muskelfibre, som sender udlobere indimellem slimkjertlerne 

 (se nedenfor), større og mindre nervestammer samt endel runde eller lange spinal- 

 ganglier med typiske ganglieceller. Omgivne af en smal zone med fibrøst væv ligger 

 nervegrenene og spinalganglierne for en stor del i fedtvæv, som udåd ved et skarpt mar- 

 keret drag af fibrøst væv er adskilt fra ovarialstromaet. 



I den ene halvpart af det prominerende parti sænker der sig fra overfladen 3 epithel- 

 klædte indkrængninger, konvergerende mod et centrait liggende bruskstykke (cfr. den schema- 

 tiske tegning), 



Af paa hinanden folgende snit fremgaar det dog, at to af indkrængningerne (I og III) 

 siden mødes helt og saaledes kun udgjor dele af en og samme rendeformige fordybning. 

 Den største af disse indkrængninger (1) ligger just ved basis af det prominerende parti og 

 er omtrent hele veien udklædt med regelmæssigt, flerlaget cylinderepithel, der 

 bortover cystevæggen fortsætter sig som utydeligt flerlaget pladeepithel, medens det over 

 promincntsen hænger sammen med det før nævnte flerlagede cylinderepithel paa overfladen 

 af denne. Cylindercpithelet sender udløbere ind i det omgivende væv, hvoraf nogle afsnøres 

 og danner store kjertcllumina med flerlaget cylinderepithel, som imidlertid paa flere steder 

 viser overgang til enlagct >limepithcl; der kan idetheletagct sees alle overgange mellem 



