40 



I'. Hui.i.. M.-N. Kl. 



som omgiver disse; i noplc af kjertlcrnc fccs tydelige Glan ucci's 1te halvmaaner. 

 Bruskene trrcnger sig her lildils lielt o]) under o\ erfinden, ja en af dem er endog delvis 

 iUke dækket af epidermis engang; men som regel er de dog adskilte fra denne ved et lag 

 af tal^,d<jcrtlcr eller ogsaa ved et lag af de nys beskrevne kjertler, som undertiden ligger 

 helt opunder epidermis. Bruskene er paa dette sted op til i cm. lange, ordnede i en irregu- 

 lær halvcirkel med konveksitetcn udåd. Bruskkapslerne er altid störst i centrum, indeholder 

 i_^ celler, oftest bare 1—2; de centrait liggende staar lodret paa bruskens længdeakse, 

 de perifere derimod parallelt med denne; bruskvævet gaar her umærkelig over i et perichon- 

 drium. Kjcrtkrnc forsvinder før bruskene, der kan paavises et kort stykke, efterat den 

 valnodstore cyste begynder at komme tilsyne. 



Omtrent samtidig som det slimhindeklædte parti begynder at vise sig paa overfladen, 

 optræder der i centrum af den under »broena prominerende tumor et stykke ben, som 

 kan forfølges herfra omtrent ligesaa langt som bruskene, d. v. s. et stykke ind i fedtvævet 

 over den valnodstore cyste. Benet er uregelm.ossigt, kompakt med lydelige Haverske kanaler 

 samt faa og smaa med fedtvæv, rode blodlegemer og forskjellige slags rundceller fyldte 

 hulrum. Tæt ind til benet ligger et smalt lag af fibrost væv (periost). Forøvrigt er benet 

 altid omgivet af fedtvæv; kun paa en kort strækning trænger det sig helt opunder talg- 

 kjertlernc. Den sidste halvdel af benet bidrager sammen med enkelte smaa benstykker og 

 de før nævnte halvcirkelformig ordnede bruskstykkcr til nogenlunde vel at afgrænse en 

 10 X 8 ^^- ^^°^ kanal, som optager i sig substans fra centralnervesysteniet. Et par af 

 bruskstykkerne ligger her klods op til benstykket med en som regel let takket, skarp 

 grænse mellem begge; kun paa et sted sees muligens overgang fra brusk til ben, 

 idet bruskens inlercellulærsubstans i nærheden af benet delvis er omdannet til osteoid væv, 

 i hvilket der just paa grænsen mod benet forekommer afleiring af une kalkkorn, særlig i 

 bruskcellernes kapsler; lignende forkalkede kapsler synes man ogsaa at kunne se i det til- 

 grænsende benvæv. Ikke langt fra det store benstykke sees der indleiret i fedtvævet 

 udenfor de brüske, som grænser op til centralncrvesyslemet, snit gjennem en 4 mm. lang 

 rorformig knokkel: en oval kapsel af kompakt ben med periost omslutter fedtvæv, 

 røde blodlegemer og talrige forskjellige slags rundceller. 



Substans fra c ent ral n ervesysteme t begynder som et ganske lidet focus tæt 

 op til benstykket, paa den side af dette, som vender mod det slimhindeklædte parti. Man 

 finder her et utydeligt gliavæv uden sikre ganglieceller, indleiret i cellefaltigt fibrøst binde- 

 væv det hele omgivet af fedtvæv. Efterhaanden rykker det nærmere benst5'kket, hvor det 

 tilslut danner et indsøk. Kort før gliavævet lægger sig op til benstykket, og iigeledes efterat 

 dette er skeet, ser man i gliavævet flere runde ellerlangagti^e kanaler, udklædte med 

 regelmæssigt, enlaget cylinder epithel; disse kanaler findes særlig langsmed benet. Epithel- 

 cellernes protoplasma er i disse kanaler hyppig ladet med fine, mørke, brunsorte 

 pig ment ko rn, ofte saa sterkt, at man ikke længer kan skjelne cellerne fra hverandre; 

 ikke sjelden ser man store, uregelmæssige spalter, fyldte med klumper af lignende pigment, 

 uden at det er muligt at skjelne en eneste epithelcelle. Foruden de nævnte med pigment- 

 epithel udklædte hulrum sees ogsaa enkelte andre, noksaa store cyster, fyldte med en 

 homogen masse og udklædte med et mere utydeligt epithel, som ikke indeholder pigment- 

 korn. Disse cyster strækker sig efterhaanden midt ind i benstykket, altid omgivne af et 

 cellefattigt fibrøst væv, hvori enkelte smaa pigmentfyldte spalter. Der kan ikke paavises 

 nogen direkte forbindelse mellem disse pigmentcyster og deres omgivende gliavæv paa den 

 ene side og den øvrige del af centralnervesystemet (se nedenfor) paa den anden side. 



Paa undersiden af »broen« ligger der substans fra centralnervesystemet, som strækker 

 sig lige opunder talgkjertlerne; der kan paavises talrige ganglieceller (fig. xiv, i) af 

 forskjellig form, og med Weigert faar man rigelig farvning af marvholdige nervefibre (fig. 

 XIV 2). I de perifere dele kan der paavises enkelte store corpora amylacé a. Fra 

 »broen« af strækker nu centralnervesystemet sig ind i den før nævnte kanal af brusk og 

 ben, passerer denne cg fortsætter videre ind i fedtvævet i den mammalignende dannelse, 

 hvor det ligger indesluttet i den tilsyneladende fibrøse streng, som ligger midt i fedtvævet 

 og strækker sig paa skråa opunder papillen, men taber sig, for den uaar epidermis. Central- 

 nervesystemet kan fra »broen« ogsaa forfølges i den modsatte retning: gjennem broen over 

 paa cystevæggen, hvor det ligger indesluttet i »broens« valkformede fortsættelse og kan 



