46 P. BULL. M.-N. Kl. 



s lor, blod, hudklædt tumor med en lucd, om end indsnoret basis, og noget tilspidset 

 i den frie ende; paa denne promincnts siddc-r liaarene tættcre end forøvrig! paa det hud- 

 i<læd(e parti; henimod spidsen af tumor er epidermis tyUl<cre, mere skjæliigncndc. Snit 

 gjcnnem den icaslanjestore tumor viser, at den for størstedelen bestaar af fedt. Ud mod 

 spidsen af den ligger der en bonnestor cyste, fyldt med en blakket mcikeagtig 

 vædske, hvori mikroskopisk fmdes talrige fine smaa fedtkugler og fedtkornceller (colostrum- 

 Icgemer?) samt enkelle røde blodlegemer, som altsammen ligger i et uregelmæssigl nctværk 

 af slimtraade. Væggcnc i denne lille cyste er glatte, graahvide; et sted skinner der igjennem 

 en mere gulbrunlig masse, som danner et i mm. tykt lag. Fra bunden af den bønneslore 

 cyste strækker der sig gjcnnem fedlvævet til basis af den kastanjeslore tumor et smalt 

 bælteaf t i Isy n clail e n de fibrøst væv. I det hudklædte parti sees der lige ved 

 basis af den kastanjestore tumor 2 mindre p ro min en t ser, den ene bønnestor, den 

 anden noget mindre, der begge med sin længdeaxe rager ind mod cystens lumen. Den 

 bønnestore tumor er dækkct af hud, men viser kun faa haar; ved basis [gaar epidermis over 

 i en mere glat, graagul llade (s lim hi n d e.^»), paa grænsen af hvilken der er et lidet ben- 

 stykke. Den anden, mindste tumor er A cm. hoi og maaler ved basis ligeledes ^ cm.; 

 den er Uadtrykt og ligger tættere op til den kastanjestore tumor; dens overllade er tildels 

 smaaknudret, graalig eller graarødlig, og det er tvilsomt, hvorvidt den er dækket af epi- 

 dermis. Meilern disse to tumores er huden dækket af tætsiddende, tykke, mørke haar, som 

 ogsaa strækker sig et stykke opover den tilgrænsende del af den kastanjestore tumor. 



M i li r o s k p i s k u n (1 e r s g e 1 s e : 



Cyste nr. i. 



Paa grund af, at hud og bloddele sammen med det store benstykke tilsammen 

 udgjør ea næsten honseægstor tumor, er der ikke lagt efter hinanden følgende snit 

 gjcnnem dette prominerende parti, men der er taget snit fra forskjellige dele af det. 



«) Snit fra midten af det fediagtige væv, hvor man makroskopisk 

 kan se enkelte bruskstykker og et over ertstort graaligt parti (hjerne.^): 

 Overfladen er dækkct af epidermis, under hvilken sees et tykt lag af cellefattigt fibrøst 

 væv og i dette talrige talgkjertler og h aarf o lli kl er, svcdkjertler og glatte 

 muskelfibre. Forst nedenfor det librose lag stoder man paa et bredt bælte af fedtvæv. 

 Under fedtvævet en smal zone af cellefattigt iibrost væv, som danner grænsen mellem 

 fedtvæv paa den ene side og centralnervesystemet paa den anden side. I dette fibrøse væv, 

 paa grænsen mellem fedtvæv og cenlralnervesystem, kan der paavises et mindre stykke 

 hyalin brusk og lige ved dette et stykke kompakt ben; i den perifere del af central- 

 nervesystemet lige i nærheden af det nævnte benstykke sees en gruppe typiske spinal- 

 ganglieceller, omgivet af centralnervesubstans. Centralnervesystemet danner et 

 næsten afgrænset sammenhængende hele, om der end fra det fibrøse væv i omkredsen 

 strækker sig septa ind over i de perifere dele af samme. Der sees kun meget faa utyde- 

 lige ganglieceller, idet vævet vistnok hovedsagelig udgjores af gli a væv. I de dybere 

 lag ser man en uregelmæssig lang smal spalte i centralnervesystemet, udklædt med kubisk 

 sterkt farvet epithel; denne spalte sender af og til smaa forgreninger ud til siderne; 

 et par steder rager der ind i spalten smaa papillære excrescentser, klædt med sammeslags 

 epithel og med et stroma, der ved basis hænger sammen med den zone af fibrøst væv, som 

 danner grænsen for centralnervesystemet i dybden; i cxcrescentsernes stroma sees tydelig 

 smaa kar. Spredt i centralnervesystemet sees smaa utydelige corpora am y lace a. Under 

 centralnervesystemet stoder man atter paa et tykt lag af fedtvæv. 



ß) Snit fra den del af fedtv æv et, som ligger lige over den I cm. lange 

 gang: Overfladen er ogsaa her dækket af epidermis med talrige talgkjertler og haarfol- 

 likler liggende i et cellefattigt, fibrøst væv. Eftersom man nærmer sig indgangen til den 

 før nævnte kanal, aftager imidlertid stadig epidermis og bliver paa den sidste strækning 

 meget utydelig; paa samme tid forsvinder talgkjertler og haarfollikler fuldstændig, saa at 

 det utydelige epithellag ligger direkte an mod et tykt lag af cellefattigt fibrøst væv. Ved 



