48 P. BULL. M.N. Kl. 



farves stærkerc; cpithclct er ikke lydelig affjrænsct fra (jliavævet. Samtlige de papiilære 

 cxcrcscentscr indcholdcr et stroma, hvori store blodfyldte kar. I Wcigert-præparalct kan 

 (1er i centralnerve.syslemet kun paavises faa iiiarvskedeholdige nervefibre; et sted kan 

 man dog forfølge en hel bundt af disse, .samtlige meget fine med talrige smaa kuglcformedc 

 opdrivninger. 



d) Snit fra liden pigmenterei strtbe midt i nde i centr alner vesy s ternet 

 (under f.Wxi glatte overllade): Den pigmenterede stribe viser sig at ligge i en temmelig tyk 

 bindevævsstreng inde i ccntralucrvesystemet. Pigmentet be.staar af mørke, briinsorte 

 korn, som ligger i spalter i bindevævet, uden at det er muligt at se, hvorvidt pi'^mentet 

 ligger inde i celler; et par steder er der dog i bindevævet smale spalter, udklædt med 

 utydeligt lavt epithel, og i den ene ende af en saadan spalte finder man samme sort pig- 

 ment. I centralnervesystemet kan der her paavises flere typiske gangli ecel 1er, cndvidere 

 et i)ar epithelklædte smaa lumina og tillige spredte grupper af utydelige smaa epithelccller 

 (neuroepithel). Endelig kan der ogsaa i dette snit paavises papiilære excrcsccntser af 

 samme udscende som i foregaaende snit, og i enhver henseende forholdende sig paa samme 

 maade. 



Cyste lir. 2. 



a) Der er lagt snit i i8 forskjellige niveau gjennem størsteparten af det 

 htidklædte parti og den lille prominents: Snittet er lagt saaledes, at den før 

 nævnte lille bro er trutfet langsefler. Indvendig er dette parti som regel dækket af ep i- 

 dermis og under denne talrige t a 1 gkj er tier, h aarf o Hi kler, svedkjertler og 

 glatte musk elf i bre. Netop over den broformede dannelse er epithelbeklædningen mange 

 gange utydelig eller helt afstodt; forbindelsen mellem spidsen af »brocnt og cystens indre 

 væg dannes af et aragtigt bindevæv, som indcslutter talrige haarst umpe r. Der sees i 

 dette bindevæv endnu paa flere steder store llerkjernede kjæmpeceller. — Under talg- 

 kjertlerne steder man paa et noksaa tykt lag af fedtvæv. Svarende til det makroskopisk 

 synlige ertstore bløde parti finder man mikroskopisk kjertelvæv, som er afgrænsct fra 

 omgivelserne ved hjælp af et ccllefattigt fibrøst væv, hvori enkelte glatte muskelfibre; dog 

 finder man ogsaa udenfor denne kapsel liggende i det subcutane fedtvæv enkeltvis temmelig 

 store kjertellumina omgivne af en meget smal zone af bindevæv. Kjertellumina er af for- 

 skjellig størrelse, fra ganske smaa indtil 3 mm. i diameter. I de største og tildels ogsaa i 

 de smaa kjertellumina finder man en homogen, af eosin sterkt rødfarvct, med van Gieson 

 brungul farvet masse (colloid). Kjertellumina er imidlertid oftest tomme, sjeldnere fyldle 

 med afstødte epithelceller. Beklædningen udgjores i de perifere dele af konglomeratet, hvor 

 epithelet viser sig tydeligst, af et meget regelmæssigt, kubisk epithel med temmelig klart 

 protoplasma og kjernen liggende midt i cellen. De fleste steder er imidlertid epithelet 

 mere utydeligt, lavere og cellerne mindre, rundagtige; i de største lumina er epithelcellerne 

 altid fladklemte (gland ula thy ro ide a.'). Der kan ikke ved farvning paa elastiske fibre paa- 

 vises saadanne i skillevæggene, som o\eralt er meget smale. Der kan heller ikke paavises 

 nogen forbindelse mellem dette konglomerat og overfladen. Fra periferien af kjertelvævet 

 buger der sig et sted et stykke hyalin brusk langt ind i glandelmassen, saa at det næsten 

 overalt er omgivet af kjertelvæv. 



Paa spidsen af den broformede dannelse, der væsentlig bestaar af fibrøst bindevæv, 

 finder man llere smaa kompakte benstykker; det samme er ogsaa tilfældet lidt længere 

 ind paa det hudklædte parti. Flere af benstykkerne er fuldstændig omgivet af store 

 flerkjernede kjæmpeceller, og da overlladen af benene viser sig takket, har man absolut 

 indtryk af, at der her foregaar en sterk resortion af ben. Paa den mod cystevæggen 

 vendende side af det broformede parti er der paa en kort strækning en tydelig epidermis- 

 beklædning; denne taber sig imidlertid snart og erstattes af et ccllefattigt, delvis vistnok 

 aragtigt bindevæv. I dette bindevæv kan man finde flere større og mindre, overordentlig 

 tydelige corpora amylacea. I bindevævet, som omgiver disse, kan man undertiden se 

 lyst pigmenterede spol formede celler, et par steder er der ogsaa i bindevævet 

 her smaa uregelmæssige spalterum, helt eller ufuldstændig klædt med kubiske epithelceller 

 med sterkt farvede kjerner. Et sted er der ogsaa en ganske liden af substans fra central- 

 nervesystemet, hvori et par tydelige gan gliecel 1er. 



