1905. No. 4. OM DERMOIDCYSTER OG TERATOIDE SVULSTER. 55 



svarer til de nedre lag i epidermis. Flimmerepithelet er paa nogle steder kun med en 

 smal zone af cellefattigt bindevæv skilt fra det spongiese ben. Fra flimmerepithelet kan 

 man tydelig forfølge indsænkninger ned i det underliggende væv og dannelsen af grupper 

 af sl i mk j ertler; disse findes paa sine steder i temmelig stor mængde. Den spongiose 

 bensubstans forandrer karakter, efterat den ikke længer indeslutter tænder, idet den da be- 

 staar af kompakt ben, hvori tydelige Haverske kanaler, og klods op til dette ben uden 

 spor af bindevæv imellem ligger et stort stykke hyalin brusk, saa man har indtryk af, 

 at benet er dannet af brusken. Tæt op til dette bruskstykke, der ligger hge ved bunden 

 af den flimmerepithelklædte kanal, sees talrige slimkjertler paa begge sider. Bruskcellerne 

 er størst i centrum af bruskstykket og ligger her i kapsler med fra 1—4 celler; kapslernes 

 længdeakse er lodret paa bruskens længdeakse i de centrale dele, men i de perifere dele 

 parallel med bruskens overflade. Bruskstrukturen taber sig her efterhaanden i perichon- 

 driet. 1 nærheden af bunden af den flimmerepithelklædte kanal, men uden nogensomhelst 

 sammenhæng dermed, finder man en vel hampefrøstor cyste, hvis epithelbeklædning 

 til at beg}-nde med er utydelig, men siden viser sig at beståa af flerlaget cylinder- 

 epithel; denne cyste rager paa et sted næsten helt ud mod den ydre overflade, men 

 rykker efterhaanden længer ind mod det prominerende parti og er omgivet af lange, smale 

 stykker med hyalin brusk. Meilern brusken og cystelumenet ser man indleiret i et 

 bindevæv grupper af kjertellumina (slimkjertler), samt her og der enkelte drag af 

 glatte muskelfibre. Denne cyste rager med sin ene ende helt op mod hjernevæv (cfr. 

 nedenfor). 



I den del af prominentsen, som ligger længst fra den ende, hvor tænderne ligger, har 

 det prominerende parti allerede makroskopisk et eiendommeligt udseende, idet det ligesom 

 er delt i 2 halvdele, af hvilke den ene er klædt med epidermis, den anden derimod er 

 omtrent glat og hvælver sig halvmaaneformig op langs det hudklædte parti, fast forbundet 

 med dette. Det hudklædte parti frembyder intet af særlig interesse, idet man finder det 

 sædvanlige billede: epidermis, store talgkjertler, haarfollikler, glatte muskelfibre, svedkjertler 

 og rigeligt fedtvæv. Den anden halvdel derimod viser sig at beståa af substans. fra 

 centralnervesystemet; overfladen er dækket af en tynd zone med fibrøst væv, 

 klædt med et utydeligt epithellag, der danner fortsættelsen af epidermis paa det tilgrænsende 

 parti og ligeledes fortsætter sig i epidermis paa cystens indre væg. Den side af central- 

 nervesystemet, som ligger længst fra den glatte overflade, grænser op til de dybeste talg- 

 kjertler under det epidermisklædte parti, adskilt fra disse ved et smalt drag af fibrøst binde- 

 væv. Paa grænsen her finder man paa flere steder i det fibrøse væv corpora amylacé a. 



Som for nævnt er grænsevæggen mod overfladen tynd, fibrøs, men det hænder dog, at 

 man her kan paavise talgkjertler, der strækker sig helt ned til centralnervesystemet. I binde- 

 vævet, som omgiver dette, kan der paa flere steder paavises pigmenter ede, brungule, 

 langstrakte bindevævsceller. Centralnervesystemet danner ikke noget vel afgrænset 

 parti, idel der fra bindevævet udenom sænker sig septa ind og deler op den perifere del af 

 centralnervesystemet i mindre uregelmæssige partier, Desuden finder man et større, fra det 

 øvrige adskilt parti af centralnervesystemet, omgivet af myxomatøst væv eller fibrost væv 

 samt øer af hyalin brusk. I denne del af centralnervesystemet er der en stor kanal, ud- 

 klædt med sterkt farvet enlaget cylinderepithel, som ikke er skarpt af- 

 grænset fra det omgivende væv og paa sine steder ogsaa synes at danne solide höbe af 

 epithelceller. Lignende cyster kan man finde ude i det omgivende fibrøse væv (udbugt- 

 ninger fra den store cyste .^). De 2 beskrevne partier af centralnerves5-stemet sees paa 

 seriesnit at' staa i forbindelse med hinanden, idet en ganske smal streng af substans fra 

 centralnervesystemet passerer mellem 2 bruskstykker og derved danner en forbindelsesbro 

 mellem begge. Der lader sig i begge dele af centralnervesystemet paavises spredte, tydelige 

 store gangliecel 1er med et tydeligt kornet protoplasma. Gangliecellerne er enten 

 ovale, spolformede eller trekantede med tydelige udlobere. 1 centralnervesystemet 

 lader der sig ligeledes paavise talrige, gjennemgaaende smaa, men forovrigt i størrelse 

 varierende corpora a my lac ea; disse viser som regel en tydelig koncentrisk lagring og 

 er som oftest mørkfarvede af hæmatoxylin, men ret hyppig har de en grøngul farve; ikke 

 sjelden er de uregelmæssige af form, manualformede eller endnu mere uregelmæssige. I det 

 fibrøse væv udenfor centralnervesystemet, ofte i nærheden af bruskoer og bundler af glat 



