56 ■ p. BULL. M.-N. Kl. 



muskulatur, ser man tydelige grupper af spi u alga ngli er med store, opblærede, under- 

 tiden svagt pigmenterede gangliecciJer, omgivne af sine endotlielcellcr. 



Den ydrc væg dannes af et cellefattigt fibrost væv, som kun danner en smal zone; 

 der kan i delte ingen steder paavises rester af ovarialvæv; grænsen mellem dette væv og 

 det prominercndc parti eller den indre væg er gjerne skarp, idet fcdtvævet afgrænser sig 

 tydelig mod det ccllefattige væv. Mindre tydelig er grænsen, hvor denne udgjeres af glatte 

 muskelfibre, 



ß) I huden udenfor det pr ominer ende parti kan der undertiden paavises 

 mellem de glatte muskelfibre omkring talgkjerllerne smaa eer affast bensubstans. 



I nærheden af det prominerende parti har der dannet sig mellem huden paa indsiden 

 og den ydre væg et netverk af slorre og mindre lyndvæggede cyster; i septa mellem 

 disse kan der undertiden paavises fcdtvæv og glatte muskelfibre, men som regel bestaar 

 septa kuQ af cellefattigt bindevæv. Disse cyster er fyldt med en strukturløs af hæmatoxylin 

 graablaa farvet masse; de har som regel ingen indvendig beklædning, men i flere af dem 

 kan man dog tydelig se kjæmpeceller langs væggen. Ikke sjelden ser man ogsaa i 

 septa klumper af kjæmpeceller, som ikke danner nogen cyste. Disse cyster finder man 

 undertiden ogsaa, men sjelden mellem basis af det prominerende parti og den ydre væg. 



Cyste nr. 6. 



Snittet er lagt gj enneni de to smaa pr eminent s er saaledes, at man tillige 

 har faaet med endel af skillevæggen mod cyste nr. 7 samt endel af væggen mod overfladen : 

 Væggen mod cyste nr. 7 viser sig paa samtlige snit (alt i alt snit i 20 forskjellige niveau) 

 indvendig dækket af forhornende epidermis samt haar, talgkjertler, svedkjertler og glatte 

 muskelfibre, Grænsen mellem den del af skillevæggen, der tillierer cyste nr. 7, og den del, 

 som tilhører cyste nr. 6, lader sig ikke med sikkerhed bestemme. Væggen udåd udgjøres 

 af et smalt lag af komprimeret ovarialvæv, hvis struktur endnu kan erkjendes, idet man i 

 et meget cellerigt væv med spolformede celler her og der kan paavise en utydehg Primordial- 

 follikel. Overfladen er delvis dækket af nydannet bindevæv. Cj^sten er indvendig dækket 

 af et flerlaget tildels forhornende plad eepi th el ; under dette epithel sees kun paa den 

 prominerende del haarf o llikl e r samt talg- og svedkjertler, mens derimod epithelet 

 forovrigt kun dækker et cellefattigt, fibrost væv og tildels er meget ufuldstændigt. Ved 

 basis af den haarklædte prominents forandrer pladeepithelet karakter, idet det gaar over i 

 flerlaget flimmerep ithel, som ogsaa fortsætter sig et Ildet stykke ud paa det promi- 

 nerende parti. Ettersom man nærmer sig det sted, hvor pladeepithelet gaar over i cylinder- 

 epithel, finder man istedenfor som for talgkjertler liggende i vævet under epithelet kjertler, som 

 har tydeligt udseende af s 1 imkj er 1 1er el 1er spy t kjcrt le r med regelmæssigi, kubisk eller 

 trekantet epithel; i sidstnævnte tilfælde findes undertiden tydelige G i an u cci'ske halvmaa- 

 n e r. Men ved siden af disse kjertler, der ligger i fedtvævet, finder man dels mellem disse kjertel- 

 lumina, men hovedsagelig som et afsnit for sig og tildels skilt fra foregaaende ved et smalt uregel- 

 mæssigt benstykke kjertellumina med et andet udseende. De er udklædt af et kubisk 

 epithel, der undertiden fylder lumenet helt; ved siden heraf sees storre dilaterede kjertel- 

 lumina, som indeholder en homogen, ved van Gieson gulbrun farvet masse; epithelet er i 

 disse lumina fladtrykt og lidet karakteristisk. Der findes ogsaa andre dilaterede kjertel- 

 lumina, hvor den homogene masse synes mindre kompakt, og hvor man i denne masse 

 finder afstodte, utydelige epithelceller; paa disse steder er de enkelte lumina adskilte ved 

 lynde bindevævssepta. Den sidst beskrevne kjertelmasse er ikke aldeles skarpt af- 

 græuset fra det omgivende, ccllefattige bindevæv, men fra dette sendes der uregelmæssige 

 og talrige septa ind i kjerlelmassen. Man kan inde i denne sogar paavise isolerede øer af 

 substans fra centralnervesystemet, der paa alle kanter omsluttes af kjertelmasse. Det her 

 beskrevne kjertelvæv minder mest om glandula thyroidea. Efterhaanden som denne 

 forsvinder, optræder de i fedtvæv indleirede spj't- eller slimkjertler atter i større mængde. 



Den ene af de smaa paa indsiden prominerende knuder bestaar omtrent helt 

 igjennem af hud med talgkjertler, haarfollikler, enkelte svedkjertler og meget faa glatte 

 muskelfibre. Midt igjennem dette parti gaar der et stykke hyalin brusk, som ved basis af 

 prominentsen støder op til et lidet uregelmæssigt stykke af kompakt bensubstans. 



