1905. No. 4. OM DERiMOIDCYSTER OG TERATOIDE SVULSTER. 57 



Det andet p rominerende lille parti indeholder for størstedelen substans 

 fra cen train ervesys ternet; denne begfynder nedad i nærheden af det for beskrevne 

 kjertelvæv, der indtager basis af begge de prominerende knuder, og strækker sig herfra 

 næsten helt ud til spidsen af den lille proininents. Den side af denne prominent.«, som 

 vender mod den forst beskrevne prominenis, er paa sin overflade dækket af et ufuldstæn- 

 digt fladt epithel, der fortsætter sig som epidermis; den anden halvdel af prominentsen er 

 dækket af tydelig hud med store talgkjertler og haarfoUikler; ved basis fortsætter saa epi- 

 thelet i en utydelig en- eller flerlaget, tildels forhornende epidermis paa cystevæggens indside 

 uden talgkjertler eller haarfoUikler. C ent ra 1 n er v esyste met danner længst udåd i 

 prominentsen et nogenlunde vel afgræiiset sammenhængende parti, medens det ved basis 

 af talrige bindevævssepta er opdelt i uregelmæssige smaapartier; længst indad er sogar 

 bindevævet saa rigeligt, at man kun finder rester af gliavæv mellem samme. I det sammen- 

 hængende parti af hjernevæv sees der ikke faa spredte, store, tydelige, spolformede eller tre- 

 kantede ganglieccller med udiobere. Der sees ogsaa enkelte typiske corpora 

 amy lac ea, dels liggende i selve nervevævet, dels ogsaa i bindevævsseptaerne i dette. 



Det væv, som ligger mellem indsiden af væggen til cyste nr. 7 og tumors ydre væg 

 samt basis af de smaa, prominerende knuder i cyste nr. 6, bestaar af et netverk, hvor 

 maskerummene for en stor del er udklædt med uregelmæssige kj æmpeceller, ligesom 

 man ogsaa finder en større hule med samme beklædning. Maskeverket taber sig udåd 

 umerkelig i resterne af ovarialvævet. Det er ikke muligt at paavise nogen skarp grænse 

 mellem dette væv og de dybe dele af prominentserne i cyste nr. 0. 



Cyste nr, 7. 



Der er lagt 2jJ snit gjenncm „hjelnten" og de nærmest ti 1st ødende dele: 

 Cysten er paa sin indvendige væg klædt med et utydeligt flerlaget epithel, som i nærheden 

 af det prominerende parti, i ethvertfald paa den ene side af samme, danner tydelige talg- 

 kjertler, haar f oil ikler og enkelte, men faa s vedk jert 1er. I det dybestliggende lag 

 af dette epithel indeholder cellerne tydelig brunligt pigment paa et lidet stykke. Selve det 

 prominerende parti er paa overfladen dækket af sterkt forhornende epidermis og bestaar 

 forøvrig for størstedelen af talgkjertler, haarfoUikler og dilaterede svedkjertler, samt i cen- 

 trum et ben s tykke, som paa overfladen viser tydelig lamellær struktur og forøvrigt inde- 

 holder Haverske kanaler med store tykke vægge. Ved basis af prominentsen er der et 

 større parti af fedtvæv. Svarende til den konkave side af den hjelmformede prominents 

 finder man, at epidermis gaar over i et utydeligt flerlaget f 1 i ni merepith el, tydeligst 

 ved basis; samtidig hermed forsvinder talgkjertlerne, og vævet lige under epithelet er 

 temmelig sterkt rundcelleinfiltret. Det er her under dette slimhindeepithel, at man finder 

 noksaa rigeligt fedtvæv, og i dybden af dette ligger der en gruppe af kjertler, som 

 nærmest ligner spytkjerller med sit trekantede epithel. Efter at det prominerende parti er 

 aftaget betydelig i størrelse, finder man ved dets basis en større, rund, lidt uregelmæssig 

 cyste, der er udklædt med et utydeligt epithel, der som regel synes at være enlaget, paa 

 andre steder muligens flerlaget. Denne cyste staar ikke i kommunikation med overfladen, 

 maaler omtrent 4 mm. i diameter; den grænser lige op til det for nævnte benstykke, kun 

 ved ubetydeligt fibrøst væv og fedtvæv skilt fra dette. Ogsaa et par hyaline brusk- 

 stykker finder man i nærheden af denne cystes væg og enkelte spredte smaa kjertellumina 

 i det tilgrænsende fedtvæv. Cysten buger sig ind mod lumen, adskilt fra delte ved en 

 ganske tynd væg. Eftersom prominentsen taber sig, kan der fremdeles paavises noksaa 

 rigeligt fedtvæv, et sted findes der her ogsaa mellem overfladen og talgkjertlerne et hdet 

 kompakt benstykke. Ken ydre væg dannes i denne cyste af tydeligt ovarialvæv, idet 

 man kan paavise et typisk fladtrykt corpus fibrosum, omgivet af cellerigt karakteristisk 

 stroma. Vderst er der en smal zone af meget cellefattigt væv. 



Snit fra det formodede ovarium; Mikroskopisk bekræftes diagnosen, idet man 

 i et typisk ovarialstroma finder primordial fo Hik 1er og Graafske foUikler samt 

 corpora fibrosa. Paa overfladen af ovariet kan man delvis endnu se et lavt kubisk 

 epithel, særlig er dette tilfældet, hvor overfladen er dækket af pseudomembraner. 



