1905. No. 4. OM DERMOIDCYSTER OG TERATOIDE SVULSTER. 65 



side, saa at den her vælter sig udover den tilgrænsende cystevæg. Overfladen er som 

 regel dæivket af flerlaget pladeepithel med tydelig forhorning og under epilhelet spredte 

 talgkjertler og s vedk j ert 1 er; kun svarende til der, hvor den rudimentære tand laa 

 skjult, viser epithelet paa overfladen en utydelig forhorning og yderst sparsomme talg- 

 kjertler samt smaa spredte oer af pladeepithel nede i det fibrøse væv. Hvor prominentsen 

 vælter sig udover cystevæggen, er paa en kortere strækning saavel undersiden af promi- 

 nentsen som det overforliggende parti af cystevæggen klædt med fl erläget flimrende 

 cylinderepithel, der gaar direkte over i forhornende pladeepithel. Hjernemassen (i det 

 hindeagtige væv) ligger tæt op til spidsen af prominentsen, hvor denne vælter sig udover 

 cystevæggen; svarende hertil er overfladen af prominentsen sterkt kløftet, dækkct af for- 

 hornende pladeepithel og furerne udfyldte med forhornede masser. Undertiden mangler 

 epithelet, saa hjernevævet støder direkte op til bindevævet i prominentsen, som sender ud- 

 løbere ind i hjernevævet. — Den bonnestore prominents bestaar forevrigt af fibrøst væv 

 og fedtvæv; indleiret i delte stroma sees, mest i nærheden af det flimmerepithelklædte 

 parti, smaa grupper af s li mkj ert le r. Et sted er der en gruppe af smaa kjertellumina, 

 som fuldstændig minder om en sp yt kje r tel. I den del, som vælter sig udover den til- 

 stedende cystevæg, sees desuden 5 — 6 store, uregelmæssige hulrum, af hvilke det 

 største maaler 2 — 3 mm. i diameter; de er udklædte med et epithel^ som i en og samme 

 cyste dels er lavt, enlaget, dels 2-laget kubisk epithel, dels høit cylinderepithel i et eller 

 flere lag, muligens ogsaa flerlaget pladeepithel. Disse cyster er fyldte med en af hæmatoxylin 

 blaagraa farvet masse, hvori sees i nogle cyster større og mindre med van Gieson intenst 

 gulfarvede skjæl (afstødle forhornede epidermisceller?). I bindevævsstromaet mellem cysterne 

 ligger et lidet stykke hyalin brusk. Lige under flimmerepithelet ligger et eiendommeligt 

 konglomerat af alveolært anordnede smaa runde celler med tydeligt proto- 

 plasma og en liden rund, ikke særlig sterkt farvet kjerne; alveolerne grænser tæt op til 

 hverandre, adskilte med lynde karførende sepla. Ikke alle alveoler er fuldstændig fyldt 

 med celler; enkelte har et tydeligt lumen, hvori en homogen masse. Andre lumina er ud- 

 klædte med kubiske epithelceller og indeholder en homogen masse, hvori man tildels lean 

 finde enkelte polygonale celler, men hyppigst de samme smaa runde celler som i de før 

 beskrevne alveoler. Det tør saaledes ansees for sikkert, at man her har for sig et kjertel- 

 organ; hvilket organ er det imidlertid vanskeligt at afgjore — (thymus? ofr. ovenfor i den 

 lille polyplignende dannelse lignende celler). Udenfor det prominerende parti er den til- 

 grænsende del af cystevæggen klædt med epidermis og under denne endel talgkjertler, 

 haarfolli kler og fedtvæv. Forovrigt bestaar cj^stevæggen her som ellers af et sterkt 

 hyalin degenereret bindevæv. 



y) Snit 7 5 forskjellige niveau gjennem den ene lialvpart af det store 

 benstykke: Benstykket strækker sig ikke helt til enden af det prominerende parti. Benet 

 er uregelmæssigt og viser flere store hulrum, fyldte med fedtvæv, rundceller o-^' kar; det er 

 omgivet af et cellefattigt periost. Lige ind paa benet ligger 3 større stykker hyalin 

 brusk, som har et tydeligt perichondrium og ikke viser nogen direkte overgang i ben. 

 Udenfor benet har man paa den side, som vender mod cystevæggen, en bred zone af 

 fedtvæv, dækket af epidermis med corium, hvori h a a rfol 1 i kler, talg- og sved- 

 kjertler. Paa den mod lumen vendende side af benet er der hjernevæv af samme 

 udseende som før beskrevet ; det ligger dels lige i dagen, dels er det ved et smalt lag af 

 fibrøst væv skilt fra cystens indre; isaafald er der undertiden en utydelig epidermisbeklæd- 

 ning paa dette. 



S) Snit gjennem den tykkeste del af det glatte parti, som dækker det 

 stor e benstykke i nærheden af tænderne: Overfladen er dækket af flerlaget 

 pladeepithel med tydelige papiller fra det underliggende fibrøse væv; epithelet for- 

 horner ikke, ligesom der heller ikke findes talgkjertler, svedkjertler eller haarfollikler. 

 Epithellaget er noksaa tyndt, uregelmæssigt, tildels mangelfuldt; det gaar paa en strækning 

 over i et ligeledes mangelfuldt udviklet flerlaget cylinderepithel; heller ikke under 

 dette nogen kjerteldannelse. 



Under epithelet finder man et cellefattigt, fast, fibrøst bindevæv, der af hæmatoxylin 

 delvis farves blaagraat. 



Vid.-Selsk. Skrifter. M.-N. Kl. 1905. No. 4. 5 



