70 F. p.ui.i,. M,-N. Kl. 



horning:; fra dette sænlccr der siff onkclte dybi- indbu;^tninger, hvor pladcepitbelct gaar over 

 i flerlagel cylindcrepilhcl, som atter iqjcn nndtrlificn kan forfolges direkte over i de be- 

 skrevne kjerleiiiniiina. 



(5') Snit fra cystevæggen pan i()forshjellige steder udenfor btnstykket: 

 Samtlige snit viser med enkelte afvigelscr nogenliindc samme billede: Den indvcndige flade 

 er dækket af regcimæssig epidermis med tydelig forhornint,'; under denne en cerium, 

 liveri talrige ta lgl< j ert 1 er, ha ar f n li i k ! er og glatte m u.s k elfibre, men som regel 

 faa sve (1 k j e r 1 1er, forkrebledc eller undertiden dilaterede, Dernæst et lag med subcu- 

 tant fedtvæv og yderst en zone fibrøst væv. Fedtlaget er sterkest udtalt i nærheden af 

 benstykket; længere fra dette mangler det ofte aldeles, saa cystevæggen hovedsat^elig bestaar 

 af fibrost, ofte hyalin degenereret bindevav, hvori sparsomme eller slet ingen talgkjertler 

 opunder epidermis. Den indvendige flade viser undertiden tætsiddcnde papillære fremspring 

 af epithel q^^ bindevæv. Paa de steder, hvor man makroskopisk formodede tilstedeværelsen 

 af ar, viser cyslevæggen sig tyndere end i de tilgrænsende partier; bunden af det formo- 

 dede ar er dækket af et tyndt epidermislag med mindre tydelig forhorning, og cystevæggen 

 bestaar her helt igjcnncin af cellefattigt fibrøst væv, medens man i de tilgrænsende partier 

 finder de sædvanlige huddannelser. Formodningen om ardannelse bekræftes saaledes af 

 den mikroskopiske undersogelse. 



I enkelte præparaler kan man i det ydre fibrøse lag af cystevæggen paavise höbe af 

 store polygonale epitheloide celler med et rigeligt, noksaa biegt protoplasma og en 

 forholdsvis liden, ikke sterkt farvet kjerne; ingen kjæmpeceller; mellem disse celler fine 

 drag af fibrost bindevæv. I dette ydre lag tinder man desuden som regel blodudtrædelser 

 og kornet blodpigment. Det er ogsaa her, man finder talrige større og mindre kar, hvis 

 antal aftager opimod epidermis. Nervegrene linder man baade i de ydre lag af cyste- 

 væggen og i fedtvævet opunder talgkjertlerne. 



NB. Rester af ovarialvæv kunde ingensteds paavises. 



e) Snit fra huden over benstykket viser samme billede; kun er udviklingen af 

 talgkjertler og haarfollikler saavelsom af det subcutane fedtva^v sterkere udtalt. 



C) Snit gjennem den ertstort „ulcer ati on" i huden over benstykket: 

 Det er ingen ulceration, men kun en fordybning i huden, udfyldt med forhornede masser; 

 bunden er ujevn paa grund af større og mindre papillære excrescentser, overalt dækkede af 

 sterkt forhornende epidermis. Talgkjertlerne under denne er enormt udvikledc og danner 

 et bredt mægtigt lag; liaarfolliklcrne forholdsvis mindre. Et par steder er der oer af hyalin 

 brusk', liggende i bindevævet i nærheden af sved- og talgkjertler, under hvilke man har 

 fedtvæv. Den hyaline brusk viser store kapsler, der næsten overalt kun indeholder en 

 celle og aldrig mere end to; perichondrium tydcligt. 



D. Teratoid svulst i mediast. antic. 

 Casus XIV. 



(Se pl. XI & XII, fig. XXI, XXII & xxiii). 



Barnehodestor tumor i mediastin. antic. — Fibrøst væv. — Glatte muskelfibre. — 

 Fedtvæv. - Hyalin brusk. — Ossification. — Benvæv. — Centralnervesystem. — 

 Spinalganglier. — Nervegrene. - Talrige cyster, udklædte med alle slags epithel- 

 celler— Cyster med pigmentepithel. Foci med atypisk epithelproliferation (cysto- 

 papilloma proliferans). — Hele øvre venstre lungelap svulstinfiltreret. — Metastase til 

 glandlerne i mediastinum, venstre axille og venstre fossa supraclavicularis. — Me- 

 tastase til høire lunge, sternum, 4de costa paa venstre side og leveren. — Venstre- 

 sidig pleurit. — Bronchopneumoni i nedre venstre lungelap. 



Hans K., gaardbrugers son, 17 aar, Ullensaker. In dk. paa Rikshospitalets med. afd.B. 

 (overlæge prof. P. F. Holst) ■*/;, 03, død 9/9 03 kl. 2 morgen, obduceret -'/g kl \o\ fm. 



Historia mor bi: Faderen pukkelrygget siden 2-aarsalderen. 2 soskende, hvoraf en 

 pukkelrygget. Moderen frisk. — Har selv havt morbilli, scarlatina og tussis convulsiva. 



