1905. No. 4- ÜM DERMülDCYSTER OG TERATÜlDE SVULSTER. 81 



oftest henimod dets basis, kan det hænde man finder et vel afgrænset 

 parti med glat, graahvid, ikke fugtig glinsende overflade uden haar, 

 under hvilken der paa snit sees graaligt, blodt væv (substans fra 

 central nervesystemet). Ved basis af prominentsen vil man end- 

 videre som regel kunne paavise en eller et par uregelmæssige, smaa, 

 graarode, fugtig glinsende flader, undertiden begrænsede af korte, stive 

 haar (slim binde). Det prominerende parti kan helt igjennem være 

 blodt, eller man foler i midten og endnu lu'ppigere ved basis et b en- 

 st y kke, der strækker sig noget bortover cystevæggen ; hvis der findes 

 flere benstykker, danner de enten et sammcnhængende hele, hvor de 

 enkelte ben er vanskelige at adskiUe, eller de optræder paa flere steder 

 i nærheden af hverandre. Renstykkerne er gjerne uregelmæssige, dæk- 

 kede af hud eller fast, glat, tilsyneladende fibrøst væv, Fastsiddende i 

 et eller andet benstykke, hvis form en sjelden gang kan minde noget 

 om en over- eller undcrkjæve, sees ret ofte fuldt udviklede tænder, 

 melketænder eller blivende tænder, fortænder, hjornetænder, præmolarer 

 eller molarer. 



Lægger man snit gjcnnem en nogenlunde blod, tapformet »Zotte«, 

 ser man i den perifere del en bred zone af talgkjertler, medens centrum 

 hovedsagelig udgjores af fcdtvæv, hvor man ofte ser enden afhaarene 

 stikke sig ned. I fedtvævet sees undertiden smaa bruskstykker og et 

 eller flere runde eller uregelmæssige, graalige blode partier, der ved mi- 

 kroskopisk undersogelse aabenbarer sig som substans fra centralnerve- 

 systemet, sjeldnere som et eller andet kjertelor gan. Ikke .sjelden sees 

 netop her i fedtvævet tilsyneladende fibrose drag, der mikroskopisk 

 viser sig at være substans fra centralnervesystemet sammen med spinal- 

 ganglier, nervefibre og glatte muskler. Enkelte gange sees smaa mørke 

 pigmentfl ække r. 



Kommer man udenfor det prominerende parti, taber huden sig 

 efterhaanden, og man træfter her kun korte, tynde haar. Bare epidermis 

 fortsætter endnu et langt stykke bortover cystevæggen, hvor den tilslut 

 ophører med uregelmæssig, men i almindelighed skarp begrænsning. 

 Hvor ogsaa epidermis mangler, er overfladen enten glat (scleroti.sk 

 bindevæv), eller der sees gullige flækker, med lostsiddende haar 

 (granulation s væv). 



Dermoidcysterne optræder hyppig multiple, dels blot i det ene ova- 

 rium, dels saaledes, at man finder en eller flere dermoidcyster i hvert af 

 ovarierne; blandt mine 9 casus af ovarielle dermoidcyster er ikke mindre 

 end de 4 udrustede med flere cyster. Det høiest kjendte antal hos ét 

 individ er vistnok 11, hvoraf 7 i det ene ovarium (Sehr öd cr- 



Vid.-Selsk. Skritter. M.-N. Kl. 1^05. No. 4. " 



