I905- No. 4. OM DERMOIDCYSTER OG TERATOIDE SYUI-STER. 91 



dog her er lidt blegere og ofte lidt mere afrundede; da stromaet væ- 

 sentlig udgjøres af blodfyldte kar, har saaledes disse excrescentser fuld- 

 stændig samme bygning som plexus choroideus (cfr. fig. V & fig. VI). 



Udenom centralnervesystemct kan man ret ofte med lethed crkjende 

 de tynde hinder. Man finder nemlig her de for arachnoidea karak- 

 teristiske gullig eller brunlig pigmenterede, stjerneformede eller slanke, 

 paa midten opdrevne bindevævsceller, der undertiden forekommer i stor 

 mængde (cfr. casus IV & VI). Nærmere cenlralnervesystemcts substans 

 sees ofte talrige kar — pia mater (f. ex. casus III); grænselinjen mellem 

 dette karrige væ\^ og hjernesubstansen kan være bugtet i lighed med 

 gyri. Det er imidlertid i de færreste tilfælde, at centralnervesystemets 

 substans er omgivet af de tynde hinder; oftest støder den udåd direkte 

 op til cellefattigt fibrøst væv (cfr. fig. II), enten skarpt afgræn.set fra 

 dette, eller det fibrose væv sender uregelmæssige septa ind i den perifere 

 del af centralnervesystemct. 



I mange tilfælde finder man, dels inde i substans fra centralnerve- 

 systemct, dels i bindevævet klods ind paa dette koncentriske, af hæmat- 

 oxylin sterkt blaafarvede runde legemer af forskjellig størrelse — de 

 saakaldte corpora amylacea (cfr. fig. VII). De er en form for dege- 

 neration af ganglieceller eller nervefibre; derfor kan de alene eller sammen 

 med de pigmenterede bindevævsceller (arachnoidea) tjene til at finde op 

 centralnervesystemct, naar der blot existerer utydelige rester af dette. 

 Isaafald finder man gjerne i nærheden af corpora amylacea smaa oer af 

 gliavæv og i dette eller endog midt i cellefattigt bindevæv smale, uregel- 

 mæssige spalter, udklædte med enlaget biegt epithel; endelig lader der 

 sig her som regel paavise mere eller mindre oblitererede kar (cfr. casus 

 IV, fig. VII). 



Centralnervesystemct findes gjerne hyppigst helt eller delvis skjult 

 af et benstykke, som ligger mellem det og huden; ikke sjelden trænger 

 det sig ogsaa helt opunder epidermis, saa at dette parti udvendig skiller 

 sig fra den omgivende hud derved, at der her ikke findes haar eller 

 kjertler (cfr. casus VII, cyste 2 og casus IX, cyste i). Undertiden kan 

 substans fra centralnervesystemct forfølges bortover cystevæggen, der 

 svarende hertil buger sig ind som en fremstaaende kant, tabende sig 

 lidt efter lidt, jo længere man fjerner sig fra det prominerende hoved- 

 part! (cfr. casus VIII). I et tilfælde (casus VI, cyste i) kunde jeg paa- 

 vise gliavæv eller iethvertfald pigmenterede bindevævsceller saagodtsom 

 overalt i hele cystevæggen. Undertiden danner centralnervesystemct 

 ikke et sammenhængende hele. men optræder paa to eller flere forskjel- 

 lige steder. 



