1905. No. 4. OM DERMüIDCYSTER OG TERATOIDE SVULSTER. 93 



ofte i saadan mængde, at cellekonturerne er forvidskede. Det er derfor 

 al rimelighed for, at ogsaa i de nævnte spalter og höbe af pigment har 

 dette fra forst af ligget inde i epithelceller, noget, som fremgaar med al 

 ønskelig klarhed i enkelte sjeldne tilfælde, hvor man har faaet iladesnit 

 af pigmentet i spalterummene (cfr. casus III); man ser nemlig da, at 

 pigmentkornene tydelig ligger i polygonale, 5- eller 6-kantede celler, . 

 hvor kjernen danner en rund eller oval, lysere flæk midt inde i pigment- 

 massen (i lighed med, hvad man kan se i fig. XXII). Ikke i nogen af 

 de ovarielle dermoidc}'stcr har det lykkedes mig med sikkerhed at paa- 

 vise, at de celler, hvori pigmentet er afleiret, stammer fra ncuroepithel; 

 denne antagelse sandsynliggjores dog i høi grad baade af cellernes ud- 

 seende og deres konstante leie i nærheden af centralnervcsystemet. Mine 

 undersøgelser af de to teratoide svulster (casus X og XIV') beviser deri- 

 mod aldeles sikkert, at pigmentet for deres vedkommende er bundet til 

 neuro-epithelceller. 



Dette mørke pigment betragtes af de fleste forfattere som identisk 

 med retinas pigment; derfor kalder ogsaa tyskerne de pigmenterede 

 pletter eller striber for »Augenpunkte«. Det forholder sig vistnok 

 saa, at pigmentet saavel ved sit udseende som ved sin anordning i 

 polygonale epithelceller stemmer overens med retinalpigmentet; derimod 

 har det intet tilfælles med retina, at det omtrent altid findes i flere sær- 

 skilte smaa cyster eller spalter, der i almindelighed ligger nær hverandre, men 

 ogsaa kan træffes temmelig langt fra hverandre. Specielt denne multiple 

 optræden af pigmentcysterne taler mod den opfatning, at der altid 

 hersker en sammenhæng mellem pigmentet og dannelsen af en retina. 

 Kanske kommer man sandheden nærmere ved at betragte pigmentdan- 

 nelsen som udslag af en neuroepithelet normalt iboende egenskab, der af 

 en eller anden aarsag kommer til rigeligere udvikling end vanlig paa 

 grund af de abnorme forhold, hvorunder neuroepithelet befinder sig i en 

 dermoidcyste. 



Baumgarteni refererer dog et casus, hvor der sandsynligvis fore- 

 ligger exempel paa en rudimentær oiendannelse. Han fandt nemlig i 

 en dermoidcyste en kirsebærstor cyste, udklædt med pigment og fyldt 

 af en klar vædske ; den lille cyste bugede sig ind mod dermoidcystens 

 lumen; den var omgiven af karrigt bindevæv, hvori stjerneformede, pig- 

 menterede bindevævsceller (choroidea), og udenfor dette lag mere celle- 

 fattigt bindevæv, der indad mod dermoidcystens lumen havde en la- 

 mellær struktur og var gjennemsigtigt (cornea). Den lille cyste var for- 



' Baumgartcn: Virch. Arch. 107, pag. 515. 



