1905. No. 4, OM DERMOIDCYSTER OG TERATOIDE SVULSTER. lOI 



om hvilket man ikke kan afgjøre, hvorvidt det tilhører ovariet eller 

 dermoidcystens væv. Indenfor denne fibrøse grænselamelle træfifer man 

 gjerne fedtvæv; eller dor ligger indleiret i grænselamellen væv, som med 

 sikkerhed tilhører dermoidcysten, oftest ben, nervestammer, spinalganglier 

 eller glatte muskelfibre, hvorved grænsen mod ovarialvævet bliver mere 

 ubestemt. Jo mere man fjerner sig fra det indvendig prominerende 

 parti, des tyndere bliver i almindelighed ogsaa den del af cystevæggen, 

 som udgjøres af ovarialvæv; af specifik ovarialsubstans gjenfinder man 

 nu kun sjelden andet end primordialfoUikler, undertiden et eller andet 

 langstrakt corpus fibrosum, oftest kun endel cellerigt stroma. Ogsaa 

 udenfor det prominerende parti er der paa grænsen mod dermoidcystens 

 væv cellefattigt fibrøst væv, som udåd efterhaanden taber sig i ovarial- 

 vævet. 



I 3 tilfælde (casus VI, Mil & IX, samthge med flere dermoidcyster) 

 har jeg fundet en eiendommelig forandring, som jeg kun har seet omtalt 

 afKroemeri. Makroskopisk er i disse tilfælde cystevæggen, særlig 

 de tykkeste dele af samme, omdannet til et porøst, svampet væv 

 med op til over bønnestore hulrum paa snitfladen, fra hvilken der lader 

 sig udpresse en fedtglinsende graagul masse, som ligner dermoidcystens 

 indhold paa det nær, at den saagodtsom aldrig indeholder haar; mikro- 

 skopisk indeholder denne masse talrige fedtkugler. Dette porøse væv 

 bestaar af større og mindre hulrum, adskilte ved tynde, fibrøse septa 

 (cfr. fig. X) ; langs væggene i mange af hulrummene sees uregelmæssig 

 fordelt flerkjernede kjæmpeceller eller biege, runde, epitheloide celler, 

 men endnu oftere er der ingen paaviselig beklædning i dem. Lumina 

 indeholder en skjoldet, af hæmatoxylin blaafarvet masse, eller de er 

 tomme; er de i sidste tilfælde tillige meget smaa, kan det hele paa 

 grund af de tynde septa minde om fedtvæv, kun er hulrummene ofte 

 endnu mindre end en fedtcelle. Septa mellem de større hulrum kan selv 

 indeholde mindre hulrum. I den perifere del af dette porøse væv sees 

 der i det tilstedende bindevæv saavel i retning indad mod dermoid- 

 cystens væg som udåd mod overfladen flere bitte smaa hulrum, udfyldte 

 af nogle faa flerkjernede kjæmpeceller — sandsynligvis det første ud- 

 viklingstrin for de større hulrum. 



I septa mellem de før nævnte hulrum kan man paa nogle steder 

 udåd i det porøse væv træfife utvilsomt ovarialvæv i form af corpora 

 fibrosa; paa enkelte andre steder kan man i de indre dele af samme 

 paavise ligesaa utvilsomme dele af dermoidcystens væv (f. ex. i casus 



' Kroemer: Arcb. f. Gyn., Bd. 57. Casus IV ^ VIII 



