112 l^ BULL. M.-N. Kl. 



Hvad strukturen af de intra- o^ rctroperitoneale komplicerede 

 dcrnioidcystcr angaar, saa fremgaar det af de kjcndtc casus, at udvik- 

 lingen som regel naar høiere end i de ovaricllc dcrmoidcyster. Baade 

 er det, som eftcr de flestes mening repræscntcrer en parasit, større i 

 omfang end det tilsvarende prominerende parti i de ovarielle dermoid- 

 cyster, og desuden er ogsaa de enkelte organer som regel mere fuld- 

 kommcnt udviklede; saaledes omtales baade extremiteter og tarmanser 

 forholdsvis langt hyppigere, end tilfældet er med de ovarielle dcrmoid- 

 cyster. Dernæst vil man have lagt merke til, hvor ofte der beskrives 

 en vædskefyldt sæk, som skal svare til fosterhinderne, og fra indsiden 

 af sækken en navlesnor, hvori foetus er ophængt. Under omtalen af 

 Pathogenesen kommer jeg nærmere ind paa dette forhold; kun saa 

 meget vil jeg allerede her gjøre opmerksom paa, at ikke en hvilken- 

 somhelst streng med en arterie og en vene kan gjøre fordring paa at 

 gjælde for en navlesnor, ligesaalidt som hvilkensomhelst tynd, vædske- 

 fyldt sæk repræsenterer fosterhinder. I den anledning kan det være 

 gavnligt at minde om, at jeg selv i den tyndvæggede hydrocéphale 

 cyste i casus VII fra forst af troede at se en fostersæk, indtil den mikro- 

 skopiske undersøgelse overbeviste mig om feiltagelsen. Naar et for- 

 tykket sted i sækkens væg fîere gange opfattes som en placenta, da 

 kræves der som bevis herfor mere end vedkommende forfatters nogne 

 paastand. 



Til de før kjendte tilfælde har jeg nu foiet 2 nye (casus XII & XIII), 

 af hvilke det ene laa retroperitonealt, det andet i bursa omcntalis. 

 Rigtignok blev ovariernes forhold ikke undersøgt i noget af disse til- 

 fælde; men da jeg trods nøiagtig undersøgelse ikke kunde paavise 

 ovarialvæv i cystevæggen, kan man vel gaa ud fra som sikkert, at mine 

 2 casus ikke har udviklet sig i aberrante ovarier, særlig da jo ovarial- 

 væv ellers, naar cysterne er af ovarici oprindelsc, med lethed lader sig 

 paavise. I struktur skiller disse 2 cyster sig fra de fleste af de ovenfor 

 refercredc casus. Saaledes er bygningen saavelsom anordningen af de 

 enkelte organer i casus XII ikke andcrledes end, at man godt maatte 

 kunne finde noget lignende i en lidt atypisk ovarici dermoidcyste. 

 Andcrledes forholder det sig med casus XIII ; i et diffust fortykket parti 

 af cystevæggen sees paa indsiden af samme en mundaabning, hvis læber 

 har naaet en saa fuldkommen udvikling, som jeg endnu aldrig har sect det 

 beskrevet (se pl. IX, fig. XVII & XVIII); ligeledcs er spytkjertlerne afusæd- 

 vanligt omfang og tændcrne særdeles veldannede. Men dermed er ogsaa det 

 karakteristiske af positive fund ved denne cyste udtømt. Paa den anden side 

 er den ligesaa merkelig ved sin mangel paa det, man ellers gjerne finder, idet 



