I s I'. iu;i.i,. M.-N. Kl. 



3die afynit. 



Genese. 



Naar jeg i dette afsnit skal gjøre rede for, hvorledes man har søgt 

 at forklare sig de komplicerede dcrmoidcysters (-teratomernes) og de 

 teratoide svulsters opstaacn, vil jeg lægge de ahnindelige ovarielle dermoid- 

 cyster til grund for disse betragtninger og siden se, i hvilken udstræk- 

 ning de samme anskuelser kan overfores paa de andre. 



A. Ovarielle dermoidcyster. 



Efterat læren om cellularpathologien var trængt igjennem, har alle 

 theorier det tilfælles, at de søger at finde som udgangspunkt for svulsten 

 en eller flere celler, der sidder inde med evnen til at udvikle de forskjel- 

 lige væv og organer, som er paavist i de ovarielle dermoidcyster. Paa 

 den anden side er det klart, at den basis, som man gaar ud fra under 

 sin søgen efter disse celler, maa være forskjellig, enten man i tumor kun 

 ser en tilfældig blanding af forskjellige organer, eller man føler sig over- 

 be^■ist om, at disse organer saavelsom deres indbyrdes forhold med 

 bestemthed peger hen paa en rudimentær udvikling af et fosteranlæg. 

 I henhold hertil kan man indordne de forskjellige theorier i 2 hoved- 

 afdelinger: 



I. Theorier, som gaar ud fra, at disse svulsters struktur 

 ikke lader erkjende et rudimentært foetus. 



II. Theorier, som gaar ud fra, at de i tumor paaviste or- 

 ganer repræsenterer et rudimentært ud viklet foetus og 

 derfor oprindelig maa skyldes et em bryonalanlæg eller 

 dermed æquipotente celler. 



i. Theorier, som f>;aar vid fra, at disse svulsters struktur ikke lader 

 erkjende et rudimentært foetus. 



Herhen hører a) Leberts theori om, at dermoidcysterne i ovariet 

 skyldes en plastisk heterotopi, et temmelig dunkelt begreb. hvad 

 han ogsaa selv indrommer, naar han i sin lærebog af 1876 derom ud- 



