1905. No. 4- OM DERMOIDCYSTER OG TERATOIDE SVULSTER. I 19 



taler: » zwar keine Erklärung, aber ein unbefangener Ausdruck 



dieser bisher nicht erklärten Thatsachen«. Beslægtet hermed, men mere 

 klar er b) Virchows theori, som forovrigt gjælder alle hlandingssvulster 

 og ikke bare dermoidcysterne, og som gaar ud paa, at disse svulster 

 skyldes en heterolog ud v i klin g af det væv, hvori de findes. Som 

 bekjendt tænkte V i re h o w 1 sig, at dette foregik paa den maade, at 

 bindevævscellerne forst omdannedes til indifferente celler med fuldstændig 

 samme egenskaber som celler fra et tidligt stadium af embryonallivet, 

 de saakaldte »Bildungszellen«, der saa kunde udvikle sig til hvilketsom- 

 helst væv, altsaa til hud, ben, tænder o. s. v. Ingen vil dog nutildags 

 falde paa at tilskrive den færdigdannede bindevævscelle en saa høi grad 

 af metaplastisk evne; derfor har ogsaa Virchows theori maattet dele 

 skjæbne med Le berts, idet begge er fuldstændig forladtc. 



c) Anderledes forholder det sig med den theori, som franskmændene 

 kalder »enclavement«, hvorved forstaaes afsnøring af dele tilhørende 

 ét eller fîere kimblade. Da Heschl havde leveret bevis for, at de enkle 

 dermoidcyster skyldes en afsnoring af ektodermceller, laa det nær at 

 tænke sig, at en lignende procès fandt sted under dannelsen af de 

 komplicerede dermoidcyster; men skulde theorien kunne bringes til an- 

 vendelse paa disse, maatte den udvides saaledes, at ikke blot ektoderm- 

 celler, men ogsaa celler fra mesodermen og — alt efter det herskende 

 kjendskab til dermoidcysternes struktur — tillige celler fra entodermen 

 afsnoredes. Det er disse tanker, som kommer til udtryk hos Lanne- 

 longue^, naar han siger: »Il suffit d'admettre, qu'une cause acciden- 

 telle determine l'enclavement d'cHements du feuillet corné dans les rudi- 

 ments du corps de Wolff, alors que ces derniers sont très voisins de 

 l'ectoderme«, og videre: »Cet accident pourra interesser en même temps 

 les éléments d'autres parties de l'embryon, par exemple des éléments 

 des masses provertébrales et même du feuillet interne, et cela d'autant 

 plus facilement que ces parties sont encore très simples et reunies dans 

 un espace extrêmement restreint « 



Cornil & Ran vier adopterer fuldstændig Lannelongues theori. 



d) Lidt forskjellig herfra er en anden theori, som i en aarrække 

 kunde glæde sig ved almindelig tilslutning, nemlig den saakaldte His- 

 Waldeyerske theori, et navn, som den delvis bærer med urette, da 

 iethvertfald W al dey er ingen direkte befatning har havt med den. 

 His^ troede forst, at urnyregangen dannedes ved indkrængning af ekto- 



1 Virchow : Die krankhaften Geschwülste 1863. 



- Lannelongue, cit. efter Cornil & Ranvier: Manuel d'histologie pathologique, Paris 1901. 



^ His, Wilh. : Arch, f. mikr, Anatomie. Bd, i. 1S6S, 



