126 l'. lUJi.i., M.-.\. Kl. 



de sainmc foraiulrint^cr ojf icthvcrtfald cl pollc^cmc udstødes, før furings- 

 proces.sen kan bi-gyndc, da forekommer det mig, at man ikke kan over.se 

 (lisse kjerncforandriiigcr som betydningsløse, men at meget mere evnen 

 til differcnticring i 3 k-imbladc paa det nøieste er sammenknyttet dermed. 

 Derfor har lU")nnet vistnok ret i, at kun det modne æg kan danne 

 grundlagct for en [)arthenogenetisk udvikling. 



Ribbert' har nylig opstillet en theori, der delvis er beslægtet med 

 VValdeycrs, forsaavidtsom ogsaa han trc)r, at kimepithelet danner udgangs- 

 punktet for dermoidcyster i ovariet; dog vel at merke ikke kimepithelet 

 i det udviklede ovarium, men kun de paa et meget tidligt stadium i 

 fosterlivet optrædende kimepithelceller, der endnu ikke har begyndt at 

 dillerentiere sig i ægccller og granulosaepithel, celler, som altsaa med 

 rette kan siges at sidde inde med raamaterialerne — sit venia verbo — 

 for ægcellen. 



Lad os nu gaa ud fra, at den parthenogenetiske theori, som den er 

 opstillet af Ritchie, La w son Tait, Ré pin, Wil m s og Pfannen- 

 stiel, er rigtig, og at saaledes ægget i en Graafsk follikel danner udgangs- 

 punktet for en dermoidcyste, og lad os dernæst se, hvordan udviklingen 

 isaafald vilde forlobe. 



Den forste begyndelse til dannelsen af en dermoidcyste maatte da 

 ytre sig ved, at ægget inde i en Graafsk follikel begyndte at proliferere, 

 der vilde dannes flere og flere blastomerer, som siden vilde differentiere 

 sig i kimbladene, hvorfra saa organdannelsen vilde udgaa i den udstræk- 

 ning, som de mekaniske forhold og de enkelte cellers livsenergi maatte 

 tillade. De første trin af denne udvikling maatte foregaa inde i en 

 Graat'sk follikel, af hvilken man ogsaa paa et senere stadium muligens 

 kunde finde spor i form af en theca. Hvilke holdepunkter giver nu den 

 mikroskopiske undersogelse for en saadan udvikling? Hvad proliferatio- 

 nen af æg angaar, saa er der af flere forfattere, Flemming-, Ja n os i k 3, 

 Schottlände r'*, Spuler^, van der Stricht*^ o. s. v., paavist i 

 Graafske follikler saavel æg med kjernespindler eller udstødning af pol- 

 legemer som paa æggets plads kjerneholdige celler i et antal af op til 

 lostykker (van der Stricht); de sidste celler er efter nogle dannede ved 

 fragmentarisk deling af ægkjernen, efter andre derimod ved almindelig 



' Ribbert: Geschwulsllehre 1904. 



2 Flemming: Arch f Anal u. Physiol. Anat. Abtheil, i 85. 



3 Janosik: Arch. f. mikr. Anatomie. Bd. 4S, pag. 169, 



* Schottländer: Arch f. mikr. Anatomie. Bd. 37, pag. 192 og Bd. 41, pag. 219. 



^ Spuler: Anatomische Hefte. Bd. 50. 



•"' van der Stricht: Verhandl. der anat. Gesellsch. 1901, pag. loS. 



