136 p. BULL. M.-N. Kl. 



Er det saaledcs overhovedet vanskeli^t at bevise, at ct includeret 

 fostcranlæg ligger til gruiid for udviklingen af ct teratom, er det paa 

 den anden side let at paavise denne theoris uholdbarhed overfor de 

 ovarielle dermoidcyster. Jeg lægger i saa henseende mindre vægt paa, 

 at heller ikke denne theori forklarer os, hvorfor ovariernc er prædilek- 

 tionsstedet. Af større betydning er det, at de komplicerede dermoid- 

 cyster altid ligger inde i ovariernc, paa alle kanter omgivet af mere 

 eller mindre tydeligt ovarialvæv, hvilket neppe kunde være tilfældet med 

 en dobbeltdannelse, der snarere maatte antages at sætte sig fast udenpaa 

 ovariet. Fuldstændig uforenlig med theorien om »foetus in foetu'< er det dog, 

 at dermoidcysterne i ovariet ofte forekommer paa begge sider eller flere 

 paa én gang i samme ovarium, alt i alt lige op til 11 stykker; det er 

 jo aldeles utænkeligt, at der paa en blastula skulde findes 12 embryonal- 

 anlæg, af hvilke det ene kom til normal udvikling, medens alle de andre 

 blev indesluttede i dette og til og med kun i dets ovarier! 



Efterat jeg i det foregaaende har gjennemgaaet de forskjellige i 

 naturen kjendte maader for dannelsen af nye individer og allerede under 

 hver enkelt omtalt, hvad der taler for og hvad der taler imod dens an- 

 vendelse til forklaring af dermoidcysters opstaaen i ovariet, behøver jeg 

 ikke at opholde mig længe ved det pag. 121 fremsatte spørgsmaal: 

 Hvilken af disse maader kan appliceres paa de ovarielle dermoidcyster? 

 Der er 2 punkter, som det særHg falder vanskeligt at finde tilfredsstil- 

 lende forklaring for: det ene, at ovariet danner et udpræget prædilek- 

 tionssted for optræden af komplicerede dermoidcyster, det andet, at disse 

 hyppig optræder multiple. 



Af grunde, som jeg allerede tidligere har anført (se pag. 128), kommer 

 man lettest over begge disse vanskelige punkter ved hjælp af den 

 parthenogenetiske theori, mindre let ved blastomerthe orien, 

 medens de øvrige theoriermaa ansees for hoist usandsynlige 

 eller helt ud ualntagel ige. 



B. Intra- og retroperitoneale dermoidcyster. 



I. Simple dermoidcyster. 



De fleste er enige om, at de simple, retroperitoneale dermoidcyster 

 maa skyldes ektodermceller, der af den Wolff'ske gang trækkes med i 

 dybden. Den Wolff'ske gang udvikler sig fra mesodermen, men hænger 



