Orm og ormmidler i nordiske niedicinske skrifter 

 fra middelalderen. 



Af 

 Adolf Fonahn. 



Indledninff. 



K. 



Lapitlet om orm spiller en fremtrædende rolle i oldtidens og middel- 

 alderens lægekunst og tiltrækker sig derfor medikohistorikerens interesse i 

 høi grad. Det har da ogsaa været særlig behandlet af flere forskere, bl. a. 

 af v. Oe fe le i en række af handlinger; en af disse: y>Sf/{dic)i zur miftel- 

 medcrdeutscheii Parasitologic^- ^ har betydning for opfatningen af ormspørgs- 

 maalet i de nordiske landes ældre medicin, et emne vi i de efterfølgende 

 linjer vil nærmere undersoge. 



I middelalderen blev megen medicinsk kundskab omplantet fra sydlig 

 til nordisk jordbund, især formidlet \-ed munkenes flittige arbeide i kloster- 

 cellen. Kyndige som de var i de klassiske sprog copierede og over- 

 satte de udlandets verker og lagde sig efter d^'rkningen af medicinske 

 planter i klosterhaverne. Fra hin tid er der levnet os adskillige »urte- 

 bøger- baade i s\ensk, dansk og islandsk, derimod neppe fra Norge. 

 I norsk middelalder blev der ikke skrevet noget medicinsk verk, som er 

 vedligeholdt til vore dage, saavidt man hidtil kjender ialfald, medens man 

 dog har adskillige optegnelser om sygdomme og lægeraad, der peger i 

 retning af middelalderske lægebøger ogsaa i Norge-. — Blandt forfattere og 

 skrifter, som citeres, finder vi Marer, Bartholoiueus de Glanvilla ( >Proprietas 

 rerum«), Coiisfantiiiiis ^IfiicaiiHs (antagelig forf. af »Viaticum Constantini«), 

 Albertus Magnus, Ihn Sinn (Avicenna), Isaac, Scrapioii, Rliazcs, Regimen 



' Se „Archives de parasitologic" V, no. i. 1902. 

 - Se „Tillæg" paa slutten af denne afhandling. 



Vid.-Selsk. Skrifter. I. M.-N. Kl. 1905. No. 6. 



