1905. No. 6. ORM OG ORMMIDLER FRA MIDDELALDEREN, 21 



Kap. XIII. Besværgelser. 



I det foregaaende er nævnt endel exempler paa besværgelsestherapien, 

 hvorfor det kun vilde trætte læseren at ramse op end 3'derligere en 

 mængde kjedelige besværgelsestbrmularer; det skal kun fastslaaes, at disse 

 var meget anvendte saavel i human som veterinær medictn. 



Formlerne er ofte importerede fra sydligere lande, omend mere eller 

 mindre ændrede i sin ordlyd. Særdeles hyppig træfter vi i formularerne 

 »Jobs orme«, der som det heder var dels sorte, dels rode, dels hvide — 

 en inddeling der imidlertid ikke forekommer i Bibelens fortælling om Jobs 



orme, idet der kun staar det coUektive n.-"l rimmâh, arab. \^. rimma 



(-tun), mark (Gewürm). I Talmud nævnes dog forskjelligfarvede orme. 



I Norge brugte man (cnfr. Bang nr. 27) tildels de hedenske gudenavne 

 Thor, Odin og Frigga istedenfor Gud Fader, Son og Helligaand for ikke 

 at tage Guds navn forfængelig — det skulde da ikke længer være nogen 

 synd ved besværgelsen. 



Tallet fii^ indtager en fremtrædende plads: 



»Mod ringorm-. 



Man tager paa fastende hjerte spyt paa fingeren og dreier den om- 

 kring det syge sted mod solen og siger: Ringorm, ringorm med alle dine 

 unger, fra 9 — 8, fra 8 til 7, fra 7 til 6, fra 6 til 5, fra 5 til 4, fra 4 til 3, 

 fra 3 til 2, fra 2 til i, fra i til o. Dette gjentages tre morgener, hver 

 morgen tre gange.« [tilsammen 9I]. 



Kap. XIV. Sammenstilling af ormmidler. 



W vil dernæst sammenstille de i literaturfortegnelsens nordiske og 

 walske skrifter fundne ormmidler og delvis vedfeie de tilsvarende midler 

 fra ældre middelalderske og oldtids skrifter tilhørende sydligere lande. 

 Identificeringen af disse midler er ofte vanskelig, og da det hovedsagelig 

 er planter det gjælder, blir det en mængde plantenavne, som volder 

 besvær at gjengive i vor moderne botaniske nomenklatur. Mange af de 

 plantenavne vi finder er indferte fra S3'den og har da vistnok oftere i de 

 ældste tider (Dioskorides, Hippokrates) betegnet andre arter og varieteter, 

 end de gjorde i nordisk middelalder. Man maatte substituere med inden- 



' Cnfr. i indisk, semitisk, ægyptisk ligesaa. 

 - Bang, Hexeformularer nr. 103. 



