Indledning. 



D, 



'e allerlørste spor af naturvidenskabelige og teknisk-kemiske kund- 

 skaber finder man i Østerlandenes ældgamle kultur; allerede flere tusinde 

 aar før vor tidsregnings begyndelse var man fortrolig med metallernes 

 udvinding, man kj endte glastilvirkning og havde flere steder drevet det 

 meget vidt i farvekunsten, ligesom man ogsaa forstod at tilberede for- 

 skjellige lægemidler. I Ægypten, Babylon og Kaldæa samt de tilstedende 

 egne var i hine fjerne tider al kundskab udelukkende i presternes hænder, 

 og indbegrebet af tidens viden, der foruden religionen væsentlig omfattede 

 astronomi og lægekunst, udgjør magien, den hemmelige videnskab, der 

 har navn af den mægtige prestekaste hos de gamle niedere og persere, 

 hvem folket tillagde overnaturlige evner. Gjennem presterne var da de for- 

 skjellige kundskaber og deres anvendelser knyttede til gudsdyrkelsen og 

 templerne, og de var indbefattede i den hemmelige mystik, som omgav 

 alt dette. 



Man var endnu ikke kommen til nogen tanke om naturfænomenernes 

 lovmæssige sammenhæng, men forestillede sig hele naturen opfyldt og 

 behersket af overnaturlige væsener, af aander og dæmoner, og under natur- 

 kræfternes hemmelighedsfulde virken anraabte man de gode aander om 

 bistand eller søgte ved besværgelser at holde de onde borte. Saaledes 

 var brugen af lægemidler altid forbunden med magiske besværgelser, og 

 det var disse, som fik æren, men ikke selve midlet, der var anvendt. Om 

 nu end fra først af det overnaturlige blev anseet for hovedsagen, maatte 

 man dog efterhaanden blive opmærksom paa, at visse ting, f ex. visse 

 planter eller stene, havde en bestemt virkning, eller at forskjellige slags 

 arbeider lykkedes bedst under visse betingelser, — og den slags erfaringer 



Vid.-Selsk. Skrifter. 1. M -N. Kl. 1905. No. 7. i 



