TU. IIIÜRTDAHI.. M.-N. Kl. 



former sammensat af et stort antal smaa trekanter, og at de kunde opløses 

 til saadanne, der da atter kunde samle sig og danne en ny grundform med 

 det dertil svarende clcnicnl. i'Orovrigt saa lian tingenes egentlige væsen 

 i deres ide, d. v. s. (kt aliiiiiulelige begreb, som en række enkelte ting 

 har tilfælles; og samtidigt tænkte han sig alt behersket af en sjæl, verdens- 

 sjælen, fra hvilken det er, at al bevægelse og alt liv udgaar. 



En særlig fremtrædende betydning har Platons elev Aristoteles fra 

 Stagira (384 — 322), som var lærer for Alexander den store og derefter 

 i mange aar virkede i Athen, i lan har bearbeidet logiken, og er derhos 

 den første, som hai- leveret mere indgaaende naturhistoriske og naturviden- 

 skabelige arbeider; af hans mange skrifter er foruden naturhistorien, til 

 hvilken hans mægtigc discipel sendte ham bidrag fra de fjerneste egne, 

 han naaede paa sine erobringstog — isærdeleshed at mærke de under 

 titlerne meteorologica, physica og problemata bekjendte. Aristoteles 

 tænkte sig verdensaltet bestaaende af det jordiske, der betinges af de fire 

 elementer, og af det himmelske, ætheren^. 



Grundlaget for de forestillinger, man i Oldtiden og meget længe efter, 

 væscntligt eftcr A ris totel es, havde om stofterne, var materiens enhed; 

 til grund for alt existcrende ligger en og samme materie, der i og for sig 

 er ubestemmelig; den existerer ikke alene, men er kun en mulighed, der 

 ved at udstyres med forskjellige egenskaber kan danne de forskjellige 

 slags stoffer. Som de vigtigste eller fundamentale egenskaber betragtedes 

 de fysikalske — varmt og koldt (de aktive) samt tørt og fugtigt (de passive). 

 Disse 4 egenskaber kan, naar man gaar ud fra, at to modsatte ikke fore- 

 kommer sammen, kombineres til 4 par, og 

 lm ... . vai mt .... lutt saaledes fremkommer 4 tilstande, der re- 



præsenteres ved de 4 elementer: varmt 



forenet med tørt svarer til ilden og varmt 



tørt fugtigt med fugtigt svarer til luften (de to lette 



elementer, som stræber opad); koldt med 

 fugtigt svarer til våndet, og koldt med 



Jord .... koldt .... Vand ^°'"^ ^'^ jorden (de to tunge elementer, der 



søger nedad). Disse 4 elementer er saa- 

 ledes ikke stoffer, der ligesom nutidens elementer kan fremstilles og iso- 

 leres, men de er at opfatte som repræsentanter for visse tilstande — 

 nærmest de tre aggregattilstande samt ilden, en dynamisk tilstand — og 

 de til disse tilstande hørende egenskaber. Og da de alle indeholder den 

 samme materia prima, kan hvert af dem forandres til de andre, derved at 



' Forestillingen om en saadan leinte holere elementærpotents kom senere til at spille en 

 betydeligere rolle (quinta essentia). 



