1905. No. 7. FREMSTILLING AF KEMIENS HISTORIE. 7 



tidligt, af ægypterne ialfald i det 4de aartusinde f. Kr., ligeledes af assy- 

 rerne samt jøderne og fønikerne, og det nævnes ofte i det gamle testa- 

 mente, om end i dettes ældste skrifter langt sjeldnere end bronse eller 

 kobber. Til grækerne synes jernet først noget senere at være kommet; 

 det omtales flere steder hos Homer, men ogsaa der langt sjeldnere end 

 "laXvMQ, og det ældste græske udtryk for en smed er afledet fra dette 

 metal og ikke fra jernet, ligesom der oxerhovedet er anført flere sprog- 

 lige grunde for den antagelse, at de indogermaniske folk først har lært 

 jernet at kjende efter bronsen^. — Bly har ogsaa været kjendt meget 

 tidligt, hos inderne og ægypterne samt hos jøderne og fønikerne, senere 

 hos grækerne ; men man forstod ikke bestemt at holde det ud fra tinnet. 

 Kviksølvet er blevet kjendt noget senere end de før nævnte metaller; i 

 den græske literatur har man ikke fundet det omtalt før hos The ofra st; 

 i Kina var det kjendt i slutningen af det ßdie Aarh. f. Kr.^ 



Flere end de her nævnte 7 metaller kjendtes ikke i oldtiden^. De 

 omtales alle af Plinius, der udleder ordet metal'' af ^ex' olla, ved siden 

 af hinanden : hvor man har fundet en metalførende gang, finder man gjerne 

 en anden ikke langt derfra, siger han om sølvertsernes forekomst. De 

 metaller, om hvilke den samme benævnelse brugtes, var dog ikke altid 

 identiske, idet benævnelserne betegnede saavel de rene metaller som deres 

 legeringer; man opfattede overhovedet ikke metallerne som bestemt defi- 

 nerede stoffer, men som blandinger, hvis egenskaber kunde forandres ved 

 at tilsætte eller borttage visse bestanddele. Saaledes gjælder den samme 

 benævnelse (æs, yakmc) baade for kobber, bronse ° og messing; kobberet 

 kom først fra Cypern, deraf navnet æs cypricum, senere cuprum. Bly og 

 tin forstod man, som allerede nævnt, længe ikke skarpt at skjelne mellem; 

 Plinius er den første, som adskiller dem og angiver bestemte kjendetegn 

 for dem, men han adskiller dem kun som to arter af bly, plumbum album 



' O. Schrader, Sprachvergleichung und Urgeschichte, Jena 1890, p. 251, 293, 307. 

 Men der er ogsaa dem, som mener, at naar jernet sjeldnere omtales hos Homer, 

 dette kun ligger deri, at det var et almindeligt metal, der ikke egnede sig ti! kunst- 

 nerisk bearbeidelse eller passede i den digteriske stil (A. Rössing, Geschichte der Me- 

 talle, Berlin 1901, p. 3). 



- Keiser Tchi Hoang Ti l22T_209) lcd sig bygge et kolossalt underjordisk grav- 

 kammer, hvis tag var prydet med stjernebillederne^ medens gulvet var indrettet som et 

 kart over riget, hvor havet og floderne bestod af kviksølv. Les mémoires historiques 

 de Se-Ma-Ts'ien, trad. par E. Cha vannes, Paris 1897. II. 194. 



3 Man anvendte vistnok legeringer, der indeholdt zink, men selve dette metal var ikke 

 kjendt. 



* Ordet fitrallov forekommer forst hos Hero dot, hvor det betegner bergverk, og har 

 først senere antaget betydningen metal; ellers har man ogsaa villet aflede ordet af 

 hebr. matal, smede. 



'- Ordet bronse skal være afledet af Rrundisium iBrindisi), hvor man fabrikerede en lege- 

 ring, der benyttedes til speile. 



