II. 



De østlige landes alkemi. 



Araberne, der efter Muhammeds død i utrolig kort tid havde erobret 

 store landstrækninger og grundlagt nye riger, tilegnede sig, efterat mere 

 rolige tilstande var indtraadt, snart de overvundnes høiere kultur og blev 

 ivrige befordrere af videnskaberne. Den græske videnskabelighed havde 

 meget tidligt fæstet rod i de østlige lande, som nu var blevne erobrede, 

 saaledes isærdeleshed i Syrien, hvor Edessa i Mesopotamien, der allerede 

 i det 2det aarh. var bleven kristnet, havde betydning som et vigtigt viden- 

 skabeligt centrum, der navnligt blomstrede i det 4de og 5te aarh. Da 

 skolen i Edessa paa grund at^ den der herskende nestorianske lære 489 

 var bleven ophævet af keiser Xenon, drog mange af de lærde til Persien, 

 hvor de under Sassaniderne blev vel modtagne og grundede filosofiske og 

 medicinske skoler. De syriske lærde dNTkede alkemien sammen med medi- 

 cinen og mathematiken ; de faa af deres alkemistiske skrifter, som kjendes, 

 er af paatagelig græsk oprindelse og indeholder neppe noget nævnevær- 

 digt originalt; dog bør det anføres, at den græske ild skal være opfunden 

 af syreren Kallinikos fra Heliopolis. De syriske videnskabsmænd over- 

 satte mange af de græske forfattere paa deres eget sprog og senere paa 

 arabisk, saaledes bl. a. Aristoteles, Theofrast, Dioskorides, Galen, 

 Euklid og Ptolemæus, hvis astronomiske værk araberne kalder Almagest, 

 — og det var ad denne vei, at de græske værker kom til araberne. Ogsaa 

 fra Indien ^ blev medicinske og andre videnskabelige værker, dels over 



' Indien har en gammel medicinsk og komisk literatiir, i hvilken to værker, Charaka og 

 Susruta, er de betydeligste ; det forstnævnte er det æjdste, og man har, dog med megen 

 usikkerhed, anslaaet dets alder til omkring 500 f. Kr. I Charaka omtales 6 metaller og 

 metallernes oxyder (faeces], 5 slags salte, hvis benævnelser det dog er vanskeligt 

 at t3'de, endvidere kobber- og jernvitriol, realgar, auripigment og svovl, der alle an- 

 vendtes i medicinen til udvortcs brug. Der omtales ogsaa kshâra, alkali, og i Susruta 

 beskrives udlørligt dets tilberedning, dels kausticering med kalk og dels neutralisation 

 (smagsforandring) med syrer. Man finder mange oplysninger om den indiske kemi hos 

 PraphuUa C" hand ra Rav, a History ol" Hindu Chemistry. Vol. I. I,ondon 1902. 



