30 'III. iiioKiDAiir,. M.-X. Kl. 



finrlci- i (lem en vidLloflii^, tildels if t uklar ordsti"«!!), hvor der forekommer 

 mange modsigelser og som cv i-igeligt o|)blandct med drømme, hemmelig- 

 hedskræmmeri; skryderi, lioitiddige forsikringei- og (der, trocsbekjendelser 

 o. dsld. Jil griind for fremstillingen ligger de græske anskuelser om 

 elemcnterne og fundamentalegcnskabernc tilligemed forestiilingerne om, at 

 materien bestaar af legeme samt sjæl eller aand. Der er ildet af virkelige 

 forseg, men desto mere af spekulationer, der bygger paa noksaa luftige 

 grundlag. 



I bogen »om barmlijertigheden';: forklares, at aanden ikke kan trænge 

 ind i eller optages al" andre legemer end dem, som passer for den og er 

 beslægtet med den, ligesaalidt som sjælen af et dyr kan optages i et 

 menneskes legeme. Saaledes kan kviksolv kun trænge ind i metallerne, 

 men ikke i den slags legemer som markasit, tutia, talk, glas, salt e. 1., 

 hvilke derfor ikke bor bruges i blandingerne; til dtn slags legemer svarer 

 mineralsk aand som svovl eller arscnik. Begge bcstanddele, saavel legemet 

 som sjælen, maa renses; aanden maa virke til at opløse og forflygtige 

 legemet, og legemet maa virke til at fæstne aanden; og disse to processer, 

 hvorved legemet efterhaanden antager mere og mere af aandens natur og 

 omvendt aanden af legemets, fortsættes, indtil man faar et homogent hele, 

 hvor der ikke er forskjel paa legeme og aand, hvor begge har flydt 

 sammen som Eufrat og Tigris vande, der ikke kan skilles fra hinanden. 

 Produktet (den for alle særlige egenskaber befriede materia prima) er nu, 

 da det indeholder alle de i stofferne boende kræfter forenede, uden at de 

 modstrider hverandre, istand til at beherske de modstridende naturer og 

 tvinge dem til at forvandle sig. 



' I slutningen af den mindre bog om barmhjertigheden heder det f. ex. : — — Naar Du 

 har faaet færdig en elixir af en af de for de to lysende himmellegemer eiendommelige 

 farver da har Du — jeg sværger ved min herre — den naturlige ligevægt i alle 

 operationer, de fjernere, de midlere og de nærmere. Lad det da smelte, saaledes som 

 jeg i min bog har angivet i folgende udtryk : „smelt det afveiede, det parallele, ved 

 hjælp af ilden i de 3 grader, ilden i begyndelsen, ilden i midten og den yderste ild, 

 som smelter elixiren; det faste vil smelte som voks og vil hærdes i luften. Det vil 

 træno-e ind som en gift. Resultatet vil svare til Operationen, hvis substantsen er god." 

 Operationen vil kun gaa hurtigt ved den substants, som er nævnt i det foregaaende; 

 denne er fast fortræffelig og klar. En eneste del er nok for en million. Men om Du 

 har en «-od substants og Du viser nogen forsømmelighed under arbeidet, saa vil resul- 

 tatet staa i forhold til forsommelsen. — Opbevar elixiren i et kar af bergkrystal, guid 

 eller solv; glas duer ikke, det vil gaa istykker. Bed Gud om hjælp i alle ting, og Du 

 vil være lykkelig og paa den rette vei. Jeg sværger ved min herre og skaber, at jeg 

 i denne lUle bog ikke har skjult noget for Dig, ikke et eneste ord. Jeg har udjævnet 

 alle vanskeligheder for Dig, og det kunde ingen anden end jeg gjøre, ingen anden 

 hverken af de yngre eller af de ældre. Se hvad jeg har gjort for Dig og for alle dem, 

 der søger; belon mig i Dine bønner, Dine ønsker og Din tale. Tag noget af elixiren, 

 uddel den i mit navn til de fattige og ulykkehge. Gud vil forskj-lde mig dette hos 

 Dig; han er mig nok og ha" er den bedste beskytter. 



