1905. No. 7. FREMSTILLI>ÎG Af KEMIEN'S HISTORIE. 35 



sammen med det for menneskerne til alle tider saa naturlige ønske om at 

 komme i besiddelse af livets goder og at kunne nyde dem i en uafbrudt 

 og stedsevarende lykke. Der gik sagn om, at der mod est, paa øer langt 

 ude i havet, boede udødelige, altid lykkelige væsener; der voksede ogsaa 

 den vidunderlige plante, som bragte udødelighed. 



Keiser Tc h i Hoang Ti udsendte i aarene 219 og 215 f. Kr. expe- 

 ditioner for at finde øerne og planten, og lignende forsøg blev i det føl- 

 gende aarhundrede gjort af keiser Wu Ti (140 — 86 f. Kr.). Denne havde 

 ved sit hof en stor mængde adepter og magikere, som han overøste med 

 æresbevisninger og gaver, men af hvem han ogsaa flere gange paa det 

 drøieste blev bedraget, og som han da straffede med raffineret grusomhed. 

 Historieskriveren Sse Ma Ts'ien, der ved hoi embeds- og hofstilling stod 

 keiseren meget nær, har i sit berømte værk Sse Ki, og isærdeleshed i 

 dettes 28de kapitel^ givet en skildring, der som et samtidigt historisk 

 dokument af utvivlsom ægthed maa tillægges fuld troværdighed. Isærdeles- 

 hed er beretningen om Li Siao Kiiin af interesse; den giver et ret 

 tydeligt begreb om de ældste forestillinger om guldmageriets forhold til 

 livets forlængelse og udødeligheden. Den nævnte adept, der havde for- 

 staaet at bibringe folk overdrevne forestillinger om sin rigdom, høie alder 

 og overnaturlige evner, raadede keiseren til at foretage en »ofring til 

 smelteovnen« ; han vilde da faa magt over overnaturlige væsener, og ved 

 deres hjælp blive istand til at forvandle zinnober til gult guid; naar han 

 saa betjente sig af dette guid til spise- og drikkekar, vilde hans liv blive 

 forlænget, og han vilde blive istand til at se de udødelige beboere af de 

 fortryllede øer; og naar han yderligere havde foretaget visse ofringer, 

 vilde han selv opnaa udødelighed. 



Alkemien og hvad dermed staar i forbindelse, blev isærdeleshed 

 drevet af de s. k. tao-lærde. Læren om tao, der tilskrives Lao Tse (6te 

 aarh. i'. Kr.) var oprindeligt en ren moralfilosofi, men den undergik i 

 tidernes løb adskillige modifikationer og udartede tilsidst til den groveste 

 overtro og udstyredes med de besynderligste fabler. 



Det var ikke blot keiser W u T i selv, som interesserede sig for alkemien ; 

 ogsaa et andet medlem af keiserhuset, prins Liu Ngan, almindeligt kaldet 

 Hoai Nan Tse (mesteren fra det sydlige Hoai), beskjæftigede sig med 

 metalforvandling og livselixir; han har ogsaa efterladt nogle mystiske og 

 filosofiske afhandlinger om naturfænomenerne. Hoai Nan Tse samlede 

 om sig en skare lærde mænd, saavel tao-lærde som lærde af andre skoler, 



' Le traité sur les sacrifices fong et chan de Se Ma Ts'ien, trad. p. E. Cha v an nes. 

 Peking 1890, p. 49. 



