1905. No. 7. FREMSTILLING AF KEMIEXS HISTORIE. 67 



Men paa den anden side optraadte han mod galenisterne, fordi de ikke 

 vilde erkjende kemiens bet3'dning for medicinen ; han forsvarede de ke- 

 miske præparaters anvendelse som lægemidler^ og optraadte gjentagende 

 mod fakultetet i Paris, hvis beslutninger og forbud han stemplede som 

 uretfærdige og uvidenskabelige. 



I kemien er hans navn knyttet til tintetrakloridet (spiritus fumans 

 Libaviil, som dog maaske allerede tidligere var bleven fremstillet; han har 

 ogsaa beskjæftiget sig med analytiske arbeider, og isærdeleshed med under- 

 søgelse af mineralvande. som han har behandlet i et eget skrift, de judicio 

 aquarum mineralium. De faste bestanddelc bestemte han ved i askebadet 

 at inddampe en vis vægtsmængde vand, og de enkelte bestanddele af 

 residuet søgte han at adskille ved at lade dem udkr3'stallisere paa traade 

 eller halmstråa, som bragtes ind i den koncentrerede opløsning. Af re- 

 agentser kjendte han neppe noget andet end den fra gammel tid benvttede 

 galæblesaft; men saa ufuldkomne hans methoder end var, viser de dog 

 mærkbare fremskridt, naar man sammenligner dem med de tidligere mineral- 

 vandundersøgelser, som isærdeleshed Paracelsus og Thurneysser 

 havde beskjæftiget sig med. For i almindelighed at erkjende, om et vand 

 var mineralsk, lod han det opsuge af et tort veiet tøistykke, hvis udseende 

 og vægtsforøgelse, efter at det paany var bragt til torhed, gav holdepunkter 

 for bedømmelsen. 



En betydelig fortjeneste har Li bau indlagt sig ved sin 1595 udgivne 



og senere i flere oplag udkomne Alchymia, der var den ferste virkelige 



lærebog, hvor tidens kemiske viden var samlet under et almindeligt S3^ns- 



punkt; den indeholder ikke meget theori, men behandler den praktiske 



kemi, metalforvandlingen iberegnet, i en systematisk orden; bogen udgjør 



et anseeligt foliobind, den stod i sin tid i stor anseelse, og var gjennem 



flere menneskealdere saagodtsom den eneste lærebog, man brugte. Al- 



chemia defineres som ars perficiendi magisteria, et essentias puras e mistis 



separate corpore, extrahendi; den deles i to bøger, og den videre ind- 



deling af hver af disse vil sees af følgende uddrag af den værket forud- 



skikkede oversigt: 



T A B U L A 

 PRIMI LIBRI ALCHEMIÆ 



t / Solutio 



Elaboratio \ Coadunatio 



Alchj'miae 

 partes sunt 



Enchena i -»i . ■ 



I r- 1. .• r Maturatio 



I Lxaltatio ^ ^ , . 



[ \ (jradatio 



LIBRI SECUNDI ALCHEMIÆ 



{Magisteria 

 Ext 



Chymia, I Simplex \ Extrada 



cuius species 1 ^ .^ f Elixyr 

 I Compositaj ^^jj^^ 



' Isærdeleshed antimonpræparaterne, hvis virkning han lyndigt sammenfattede i tre ord 

 vomere, cacarc, sudare. 



