1905. No. 7. FREMSTILLING AF KFMIENS HISTORIE. 73 



lige meninger^. — Om han end saaledes, med al sin selvstændighed, ikke har 

 været istand til i alle dele at frigjøre sig fra det, som endnu hang igjen i 

 tiden, saa var han dog en skarp iagttager og et klart hoved, og viden- 

 skaben skylder ham i flere retninger overordentligt meget. 



Van Helmont havde en langt klarere og rigtigere forstaaelse af den 

 kemiske forbindelses natur, end nogen anden før ham. Han kan vel regnes 

 som den første, der med fuld klarhed erkjendte, at visse stoffer vedbliver 

 at beståa selv efterat de ved kemiske paa virkninger er overført til andre 

 produkter ; naar sølvet er opløst i salpetersyre, saa ser det kun ud, som 

 det forsvinder, det er ikke tilintetgjort, men bestaar fremdeles (permanet 

 tamen in pristina sua essential i oplosningen, saa forskjellige end dennes 

 egenskaber er fra sølvets; ligeledes kviksølvet i det hvide sulfat, der 

 dannes ved svovlsyrens paavirkning, samt kobberet i blaastenen-. — Han 

 blev ikke staaende alene ved det kvalitative, men gik ogsaa ind paa de 

 kvantitative spørgsmaal, og kom til erkjendelse af, at stoffernes vægt for- 

 bliver uforandret, om de overtures til en forbindelse og atter igjen frigjøres 

 af denne; han fik en vis maengde guid, efter at have opløst det, tilbage 

 igjen med uforandret vægt, in pristinum auri corpus et pondus, og lige- 

 ledes bly. Han smeltede ogsaa en afveiet mængde kiselsyre med alkali, 

 og fældte den atter ud af vandglasopløsningen med uforandret vægt; ved 

 dette sidste forsøg bemærker han, at kiselsyren udskilles, naar man til- 

 sætter saameget syre, som behøves til at mætte alkaliet, quantum saturando 

 alcali sufficit, og dette er den første gang, at begrebet mætning af alkali 

 med syre kommer frem. 



Van Helmont benyttede overhovedet i større udstrækning end 

 nogen før ham vægten til videnskabelige forsøg. Isærdeleshed er et 

 forsøg bekjendt, som han anstillede med en plante, der veiede 5 pund ; 

 han satte den i jord, som i tørret tilstand veiede 200 pund, og planten 

 blev derefter hver dag våndet med regnvand. Efter 5 aars forløb veiede 

 planten 169 pund. medens jorden havde næsten samme vægt som ved for- 



' Saaledes om fremkomsten af levende organismer ved en slags generatio spontanea. 

 Herom siger han bl. a., at, naar man bringer smudsigt linned ind i et kar, hvori der 

 er hvede, saa vil inden faa dage (f. ex. 21) det ferment, der kommer fra linnedet og 

 er bleven paavirket af kornets duft, forandre hveden med sit skal til mus. Si indusium 

 sordidum intra os vasis. in quo sit triticum, comprimatur : Intra paucos dies (puto 2i) 

 fermentum indusio haustum, et odore granorum mutatum, ipsum triticum, sua pelle in- 

 crustatum, in mures transmutât. — Der siges ogsaa, at frøet af basilikum (ocimum ba- 

 silicum L.), naar det forandres ved forraadnelse, frembringer virkelige skorpioner, 

 noget, som allerede Plinius og flere af oldtidens forfattere har antaget. 



2 Det bør dog nævnes, at englænderen Thomas Norton (15de aarh.< synes at have 

 været inde paa en lignende forestilling ; metalla manent, siger han, in sua intégra com- 

 positione, cum ab aquis fortis dissolvuntur, 



