34 
De planterade exemplaren trifdes så väl, att de följande året fram- 
bragte fullbildade frukter. Dessa såddes genast, och de härigenom vunna 
Do DD 
plantorna hade alla röda blomkronor samt gåfvo efter två år mogna 
frukter. Dessa såddes i sin ordning och gåfvo plantor, som blommade 
med uteslutande röda blomkronor. Samma förfarande upprepades ännu 
en gång och gaf fullständigt samma resultat. 
Sålunda har den röda blomkronfärgen visat sig konstant förekomma 
hos fyra på hvarandra följande generationer. 
Någon annan olikhet mellan den vanliga Succisa-formen och den här 
i fråga varande har jag ej iakttagit. 
För blomfärgens beständighets skull må den rödblommande Succisan 
få ett själfständigt namn, nämligen 
f. roseiflora nov. 
Succisa pratensis Moench corolla saturate rosea. 
Uti C. J. HARTMANS ofvan citerade flora, sid. 91, nämnes, att Lamium 
purpureum LIL. (rödplister) sällan förekommer med hvita blommor. En 
likartad uppgift finnes i P. ASCHERSONS Flora der Provinz Brandenburg, 
I, 1864, sid. 523. Att döma af det fåtal trakter, från hvilka uppgifter om 
förekomst af hvitkronig Lamium purpureum finnas, torde denna färg- 
varietet höra till de mycket sällsynta. 
År 1907 iakttog jag den hvitkroniga rödplistern spontan i Bergianska 
trädgårdens ekonomiafdelning. Frön (delfrukter) insamlades och såddes 
i trädgårdens botaniska afdelning. 
Något år senare erhöllos genom det internationella fröbytet frön af i 
fråga varande varietet från Uppsala botaniska trädgård, hvilka utsåddes 
i en annan del af den botaniska afdelningen. 
År efter år har dels ny sådd skett på båda ställena, dels också själf- 
sådd ägt rum. Alla de härigenom framkomna talrika exemplaren hafva 
burit uteslutande hvita blomkronor. Färgvarieteten har sålunda hållit 
sig fullt konstant 4—6 generationer. 
Jämte den egendomliga blomkronfärgen har växten en annan i ögonen 
fallande egenskap. Dess blad äro nämligen betydligt mera ljust gröna 
än hufvudformens. 
Varieteten må benämnas 
Lamium purpureum LL. f. albifltorum nov. 
F. corollis albis, foliis dilute viridibus. 
Veit Brecher Wittrock. 
Postskriptum. 
Fortsatta efterforskningar hafva gifvit följande resultat. 
Uti C. ANDERSSONS år 1842 i Upsala utgifna disputation, Observationes 
stirpium circa Christinehamn provenientium, sid. 4, meddelas, att Scabiosa 
Succisa L. förekommer på flera af de smärre Väners-öarne i Kristine- 
hamns-trakten, dels med köttröda (»carneis»), dels med hvita blommor. 
Doktor H. WIiTTE har skriftligen låtit mig veta, att han funnit Succisa 
