85 
pratensis Moench med rosenröda blommor på en torfmosse i Västergöt- 
land, Valtorps socken, Wrangelsholm, augusti 1902. 
Doktor F. R. AULIN har uti skriftligt meddelande omnämnt, att han om- 
kring år 1900 anträffade Lamium purpureum flor. alb. i Stockholm på Söder- 
malm i ett tobaksland mellan Rosenlunds ålderdomshem och Götgatan. 
Den bildade där ett ganska" stort, rent bestånd. Frön lämnades till pro- 
fessor F. R. KJELLMAN i Uppsala. Botaniske trädgårdsmästaren där- 
städes IVAN ÖRTENDAHL har på förfrågan meddelat, att i fråga varande 
färgvarietet tidigare än år 1904 odlades »uti professor F. R. KJELLMANS 
mutantafdelning, hvarifrån den sedan spridt sig litet hvarstans öfver 
trädgården>. : 
Uti B. 4, h. 4 af denna tidskrift, 1910, meddelar K. V. O. DAHLGREN i 
afhandlingen Salatraktens kärlväxtflora sid. (121), att han funnit L. purpure- 
um L. f. flor. alb. i Salatrakten på tre lokaler, nämligen Skuggan, Väsby 
och Nya kyrkogården. 
Hvitblommig Lamium purpureum tyckes sålunda ej vara så sällsynt, 
som jag förut föreställt mig. VECBIrW: 
Om blomställningen hos Laburnum. 
Vid genomläsandet af d:r FR. R. AULINS uppsats i denna tidskrifts 3:e 
häfte 1913, hvari redogöres för en afvikande utbildning af inflorescensen 
hos Laburnum alpinum, erinrade jag mig några i Visby gjorda iakttagel- 
ser rörande blomställningen hos L. vulgare. 
Hos sistnämnda art gestaltar sig den normala skottutvecklingen i huf- 
vudsak på följande sätt. Blomställningen är terminal, antingen på kort- 
skott, hvilket är det vanligaste, eller på något förlängda skott. Det 
senare plägar inträffa i kronans periferi, d. v. s. i grenarnas yttersta 
delar. Från det vegetativ-florala årsskottets öfre del närmast inflorescen- 
sen utväxer proleptiskt ett axillärt vegetativt skott (stundom flera); hos 
kortskott blir det vanligen nya kortskott, men hos förlängda och krafti- 
gare skott ofta ett långskott, som på vanligt sätt afslutas med en vinter- 
knopp. Det blombärande årsskottet är således grenigt, men den frukt- 
bärande toppen bortfaller vissnad det följande året, hvarefter ett under 
en vegetationsperiod uppkommet sympodium återstår, i hvilket skarfven 
faller ungefär vid midten. Stundom kunna två förlängda sidoskott prolep- 
tiskt utväxa. Ur några af dessas axillärknoppar framkomma det följande 
året i allmänhet vegetativflorala kortskott, på samma gång som de själfva 
afslutas med vegetativflorala korta eller något förlängda skott. I gynn- 
samma fall kunna så flera (enligt mina iakttagelser ända till sex) stora 
klasar utbildas från föregående års proleptiska skott. 
På yngre eller beskurna buskar blifva de kraftigaste, ända till meter- 
långa skotten i regeln vegetativa. En bekant afvikelse är nu den, att 
ingen terminal vinterknopp utvecklas, utan att i stället långskottet fram- 
på sensommaren afslutas med en blomställning, hvilken då plägar vara 
