96 
per, omslutande ett eller annat träd, på ängsmattan. Dessa grupper be- 
stodo af hassel (den vanligaste busken), Lonicera Xylosteum, Viburnum 
Opulus, Juniperus communis, Sorbus Aucuparia etc., och inne i dem växte 
bl. a. Milium effusum, Orobus vernus och Paris quadrifolia. På själfva 
ängsmattan antecknades bl. a: 
Arnica montana Holcus lanatus 
Carex elongata 
Leontodon hispidus 
I mer eller 
»  leporina mindre våta Listera ovata 
e . sänkor. , 
vesicaria Melandrium rubrum 
Crepis paludosa : Pyrola media 
premorsa Trollius europeus 
Gymnadenia conopsea 
Fig. 3. Norra delen af Gropdalen i gränsen mellan Hallsberg och Lerbäck. 
G. Indebetou foto 19”5/:13. 
Vi återfunno i hufvudsak samma förhållanden, som skildrats i dessa 
på dagen 26-åriga anteckningar. De ädla löfträdens antal hade kanske 
minskats något och granens ökats i de betade områdena. Campanula 
datifolia, som ännu på 1890-talet sågs som ett litet bestånd, tycktes nu 
vara utdöd. 
En lång vandring mot öster genom de villsamma barrskogarna till 
'Gropdalen. Om denna märkliga dalgång och dess vegetation finnes re- 
dan i litteraturen så mycket, att vi för närmare detaljer kunna hänvisa 
till denna: SERNANDER 1886 och 1904 samt floristiska notiser hos HELL- 
BOM 1871, HARTMAN 1870 (Festuca silvatica), 1871 och 1875, SERNANDER 
1900 (Plagiothecium undulatum) och i Hedera 1886 samt ADLERZ 1907. 
