100 
en om näsan». Nu var dess frekvens, troligen genom botanisters, där- 
ibland mina, insamlingar, enligt min minnesbild ej så hög, som då jag 
185/184 återuppletade Gropdalen. Blomningen var nu i öfverensstämmelse 
med den gynnsamma sommaren god. Den sena sommaren 1888, då i 
Lerbäck bladen på Populus tremula slogo ut först den 53 juni och Tilia 
cordata blommade först den 10 augusti, hade den endast få inflorescenser 
utvecklade och dessa med felslagna blommor den 2 september, medan 
den blommade godt och rikligt den gynnsamma sommaren 1890. 
Så nådde vi fram till Kroksjön. Mossen i dess nordvästra hörn bju- 
der på en liten nordatlantisk association med Drosera intermedia, Lyco- 
podium inundatum, Rhyncehospora alba etc. Kroksjön måste en gång 
ha haft ett lägre vattenstånd än nu. Kring mossen stodo nämligen långt 
ut på sjöbottnen grofva tallstubbar. Fig. 5. 
Fig. 7. Affärden från Dohnafors. — G. Indebetou foto 19/13. 
Tillbaka genom Gropdalen, hvars natur tydligen djupt grep exkursions- 
deltagarne, och skogarne i den takt, som vägkanternas lockande rikedom 
af de härligaste fågelbär, hallon, blåbär, odon och äfven hjortron tillät, 
öfver Nyckelhult till Viken. Här mötte, som programmet utlofvade, skjut- 
sar från Lerbäcks gästgifvargård. Fig. 6. Där intogs en middag, hvars 
grundlighet gaf oss något mindre tid än beräknadt var för Lerbäcks- 
mossen. Vi hunno emellertid konstatera, att under mossens öfversta 
0,,—1 m. mäktiga torflager, som, där vi undersökte det, i bottnen hade 
haft ett sankt kärr till modersamhälle, vidtog med tvär kontakt en ut- 
torkningshorisont i form af en skogsbotten, hvilken åter utgått från ett 
Phragmiteto-magnocaricetum (Litteratur i L. VON PosTt 1909). z 
Ett eftermiddagståg förde oss från Lerbäcks station till, Askersund. 
' 7 LU 
