113 
framställning häraf, som FREDR. ELFVING gifvit i sin biografi öfver NY- 
LANDER i Finsk Tidskrift för 1899. 
>Medan forskningarna fullföljdes, fortgick äfven polemiken, och snart 
fanns det ingen gräns för NYLANDERS polemiska ifver. Flera af de 
lichenologer, med hvilka han tidigare varit i fejd, voro bragta till tystnad; 
nu riktas hufvudangreppet mot ELIAS och THORE FRIES. Det är ett 
formligt hat till dem — man kan icke säga annat — som från slutet 
af 1850-talet går igenom hans lif. Någon rimlig anledning därtill torde 
vara svår att finna. Tidigare sågo vi att N. hade ELIAS FRIES att 
tacka för mycket. Hade då någon våldsam brytning inträffat dem 
emellan? Veterligen icke. Sedan 
Nermapril 1853 11 ett; utsöktrar- 
tigt bref tackat FRIES för sin 
Upsalavistelse föregående höst, 
hade de ingen beröring med 
hvarandra personligen eller i 
privatbref. Hade då FRIES upp- 
trädt ohöfviskt i vetenskaplig 
polemik mot N.? Nej, han pole- 
miserade aldrig med N. i veten- 
skapliga frågor. Icke desto 
mindre öfveröser N. nu FRIES 
med ovett. 
Jag föreställer mig att redan 
i slutet af NYLANDERS vistelse i 
Upsala grunden blifvit lagd till 
denna missämja. N. hade tro- 
ligen låtit FRIES förstå, att han 
tidigare i en eller annan punkt 
misstagit sig, att han ej följt 
med vetenskapens utveckling, 
och FRIES, den gamla, erfarna 
auktoriteten, lät sannolikt N. 
känna öfverlägsenheten af sitt 
fsende. Detta fartrot Noreen Fig. 4. Tu. M. Fries i maj 1864 vid ännu 
misstämningen låg och grodde ej fyllda 32 år. 
hos honom och växte till ett 
begär att stuka den andre. Det hade väl aldrig gått så långt, om de 
ej i grund och botten varit så olika. N. var en våldsam natur, som 
icke tvekade att utsäga sin mening, äfven när det varit klokt att tiga, ja, 
som fann särskildt behag i att oombedd göra det, när det för honom 
själf kunde leda till obehag; att då tiga var för honom det samma som 
falskhet. ELIAS FRIES åter var diplomatiskt anlagd och förstod att um- 
gås med människor. — — — — = — = 
Det var hufvudsakligen i polemiker med sonen THORE FRIES som 
NYLANDER angrep den gamle ELIAS. THORE hade äfven han slagit sig 
på lafvarnas studium och utgifvit flere dugliga arbeten. Dem kritiserade 
N. skarpt; författaren svarade, och en häftig, på sin tid mycket upp- 
Svensk Botanisk Tidskrift 1914. 3 
