116 
man vid den i samband därmed anordnade hortikulturutställningen. Vid 
utställningen i Köpenhamn 1888 var han vice ordförande i »Dommer- 
gruppen» för trädgårdsskötsel. 
Af mycket stor betydelse för FRIES verksamhet både som universitets- 
lärare och som vetenskaplig och populär författare blefvo hans talrika 
och vidsträckta resor. Likt flertalet svenska naturforskare af den äldre 
generationen drogs äfven FRIES till polarländerna. Hans polarfärder kunna 
sägas begynna med 1857 års resa till Ostfinnmarken, sedan han året förut 
vistats i södra Norge. Finnmarksfärden och dess resultat skildrade han 
i uppsatser dels i Upsala Vetenskapssocietets årsbok 1860, dels redan 1858 
i Botaniska Notiser, hvars redaktör han var åren 1857—58 och 1865—068. 
Efter ytterligare ett par färder till södra Norge och till Dovre samt en 
ettårig rundresa, omfattande Tyskland, Frankrike, Schweiz, Italien och 
Danmark, återvände han 1864 till Finnmarken. Finland besökte han åren 
1867, 70 och 72, det sista året äfven Ryssland. I Tyskland vistades 
han 1893, och till England reste han 1896 och 1904 för att studera Linné- 
anska dokument. 
FRIES första egentliga polarfärd ägde rum 1868, då han medföljde A. E. 
NORDENSKIÖLDS expedition med postångaren Sofia till Beeren Eiland och 
Spetsbergen. Öfver expeditionen utgaf FRIES tillsammans med fartygs- 
läkaren, doktor CARL NYSTRÖM, ett illustreradt arbete, Den svenska polar- 
expeditionen 1868, hvars roliga och målande bilder af natur och forskare- 
lif däruppe i Norra ishafvet ännu i dag bereda läsaren både mycken 
behållning och stort nöje. 
Hans andra stora polarfärd, som hade Grönland till mål, ägde rum 1871. 
Det var expeditionen med kronofartygen Ingegerd och Gladan. På hemvägen 
besökte han också New Foundland oeh England. Ett resultat af denna 
resa var den 1872 utkomna boken, Grönland, dess natur och innevånare, 
där han efter egen och andras erfarenhet ger en liflig och träffande skild- 
ring af den stora öns natur och människor. 
FRIES” sista längre resa hade samma mål som den första: 1901 for han 
och tog farväl af sitt kära Finnmarken. Han hade då till ressällskap 
AXEL LUNDSTRÖM och FRANS KEMPE. 
Under de många färderna och exkursionerna insamlade FRIES ett myc- 
ket rikt och mönstergillt konserveradt material, särskildt af lafvar samt 
skandinaviska och arktiska fanerogamer. Dessa samlingar befinna sig nu 
i Upsala universitets ägo och förvaras i botaniska museet. De många 
besöken på kontinenten och i England hade framför allt till mål jämfö- 
rande studier i de stora museerna och biblioteken. Resultaten af forsk- 
ningarna i den ena eller andra riktningen visade sig i allmänhet mycket 
snart i form af publikationer, ty FRIES arbetade med en utomordentlig 
lätthet, hvartill icke minst hans ordningssinne och praktiska läggning 
bidrogo. 
